Obsahy(1)
Film byl natočen na základě biografie admirála Jamamota Isoroka, muže, který byl ve třicátých letech minulého století proti spojenectví s Německem a Itálií a 7. prosince 1941 vedl útok na Pearl Harbor. Po bitvě o Guadalcanal dal rozkaz, aby se Japonci stáhli, protože nechtěl, aby jich přišlo o život víc než je nutné. Nasedl na letadlo, aby letěl dát mužům v prvních liniích morální podporu. (Zíza)
(viac)Recenzie (13)
Faktograficky celkem ucházející snímek, ale pro každého, kdo o dané problematice nic neví, těžko stravitelný film. Pochopitelně Japonci inteligentně vynechali své nejhorší zločiny a Jamamoto je trochu idealizovaný, ale vše v rámci možností s celkem slušnou dobovou charakteristikou. Přesto pochopit jednání Japonců je velmi obtížné a bez znalosti jejich soudobých společenských reálií mohou vyznívat až směšně (alespoň pro základní pochopení tehdejší mentality doporučuji Dějiny 20. století od Paula Johnsona a příslušné pasáže). Přesto musím napsat, že snímek mě prostě nechytil, připadá mi, že postrádá šťávu a je lehce manipulativní. Určitě by se to dalo natočit mnohem lépe, připadá mi to jako film od Japonců pro Japonce. ()
Pohled na 2.světovou válku z japonské strany skrze paměti Admirála Yamamota (které budu muset z historických důvodů ještě prozkoumat), je velmi lákavé málo zpracované téma. Místo masivní válečné akce v epických rozměrech, je film ale mnohem zajímavější svoji snahou vykreslit dobu, ukázat předivo vztahů mezi mocenskými skupinami v Japonsku. Ano bohužel mám díky nedostatečným znalostem japonských poměrů, zdrojů problém určit, zda se to hodně drží reality, nebo je to pokus o vyléčení válečného komplexu, rafinovanou jemnou propagandou skrze postavu Yamamota, známého odpůrce války proti USA ( i když do jisté míry viníkem vojenského kolapsu). I kdyby tomu tak bylo tak filmařsky je to zvládnuto precizně i díky hlavnímu představiteli, hercům ve vedlejších rolí, ve kterých se mihne plejáda známýhch japonských hvězd. Velmi střízlivý, reálně působicí film, který se nesnaží za každou cenu tlačit diváka do židle návalem akce, emocí, ale jde si trpělivě svojí cestou do cíle. Což určitě mnohé zaskočí, že patos, fanatismus a různé tradiční asijské nešvary tentokrát zůstaly doma, nebo na podlaze střižny. ()
Je to dosť dobrá životopisne ladená historická dráma. Má výborný príbeh o admirálovi Yamamotovi, jednom z najvplyvnejších mužov japonského cisárstva v priebehu druhej svetovej vojny. Síce osobne je skôr proti tomu, ale kvôli verejnosti a ostatným špičkám sa Japonsko predsa len spojí s Nemeckom a Talianskom, aby vytvorili silnú koalíciu a následne vedie útok proti USA. Ale časom si predsa len všetci uvedomujú, že to bola chyba a tak sa Yamamoto ešte snaží celú situáciu čo najviac zachrániť. Spracovanie sa mi páči, veľkým kladom je samotná hlavná postava Isoroka Yamamoto, tá jeho rozvaha, inteligencia, rešpekt a schopnosť dívať sa do budúcnosti sa mi skutočne páčili a všetky svoje scény s ľahkosťou ťahá. Plusom je aj tento veľkolepejší pohľad, kde divák nevníma dianie len z pohľadu bežného človeka, ale práve z tých najvyšších miest, kde sa tie rozhodnutia dejú a rovnako dôvody, ktoré k nim vedú, pričom priestor majú prakticky všetky zásadnejšie udalosti, či už spojenie s Nemcami a Talianmi, ale aj Pearl Harbor, Bitka o Midway a podobne. Zaujal ma aj menší priestor pre novinárov, rovnako aj názory v hostinci, jedine tie scény s rodinou ma až tak moc nebavili, no zase ani tie nie sú zlé a navyše ich ani moc nie je. A tak je to skutočne vydarená žánrová filmová zábava od začiatku až do konca, pričom záverečná fáza a obzvlášť posledný let sú najlepšie. Spokojný som aj po stránke akcie, keďže toto nie je plnohodnotný vojnový film, o nejaké dlhé bojové sekvencie tu určite nejde, skôr majú len sprevádzať dej, ale aj tak sa tu nájde pár obstojných leteckých a námorných scén a svoj účel to splní. Herecké obsadenie je výborné, Koji Yakusho v hlavnej úlohe ma veľmi bavil, podal bezchybný výkon a množstvo zaujímavých vedľajších postáv obsadených samými známymi tvárami, ktoré vždy rád vidím, takže tu som plne spokojný. Čo sa týka réžie a technickej stránky, efekty v akcii síce trochu zaostávajú, ale inak je vizuálna stránka kvalitná, páči sa mi aj výprava, dobová atmosféra a miestami fungujú aj emócie, takže nemám väčší problém. A nesklame ani hudba. Takže Admirál Yamamoto je skutočne vydarená filmová exkurzia do japonskej histórie druhej svetovej vojny a rád si to ešte pozriem. 78% ()
Bezpochyby velmi zajímavý náhled do života jedné z největších vojenských osobností z první poloviny 20. století v Japonsku, ale bohužel mi dnes nesedl styl vyprávění a plynutí filmu. Jinak si myslím, že to snad bylo i o * víc. Pokud vás zajímá 2. světová válka v Tichomoří, je to určitě kousek, který vás obohatí. ()
Galéria (12)
Zaujímavosti (1)
- Keď sa vo filme hovorí o napadnutí Poľska Nemeckom v septembri 1939, na mape ukazujúcej smer útoku je vidieť Československo, ktoré v tom čase už bolo rozdelené na Protektorát Čiech a Moravy a samostatný Slovenský štát, a vidieť tiež samostatné Rakúsko, ktoré už v tom čase bolo súčasťou Nemecka. (Michal74)
,, Prvních šest měsíců války jim můžeme ošklivě zatápět. Můžeme dosáhnout nepřerušené šňůry vítězství. Pokud se ale válka protáhne na dva či tři roky, pak v naše konečné vítězství nevěřím. '' -- Isoroku Jamamoto +++++++++++++++++++++++ Jsem velmi opravdu velmi mile překvapen. Samozřejmě, že dnes lze těžko ověřit každé gesto či rozhodnutí admirála isoroku Yamamaota a věřím, že si filmaři místy v ději pomohli dle vlastní potřeby či pohledu režiséra na tuto bezpochyby slavnou postavu druhé světové války. U mnoha dnešních japonských válečných filmů se setkávám s jakousi ztrátou paměti. Ve filmech o letcích, pilotech kamidze, námořnících z bitevních lodí atd.. prudce vyčnívá jejich hrdinství, oběťi v podobě padlých nebo těch co se v miniponorkách a letounech nacpaných výbušninami sebeobětovali za Japonsko. Nezaznívá z nich nic o neskutečné brutalitě, kterou Japonci páchali všude na okupovaných územích v celém Tichomoří. Jsou to prostě božští hrdinové a tak se na ně vzpomíná. To se bohužel týká nejen vojáků a důstojníků poslouchajícíh rozkazy, ale i těch co Japonsko do války zatáhli. Admirál Isoroku Jamamoto byl v tomto ohledu natočen věrně podle skutečných událostí. Snad za to mohl fakt, že navštívil před válkou USA a znal skutečnou velikost tohoto,,spícího draka'' jak sám později prohlásil s ohledem na lidský potenciál a nerostné zdroje. Jemu se do války s USA opravdu nechtělo právě z tohoto důvodu. A když už tak jen válku krátkou, která jediným úderem zajistí Japonsku klid při okupaci Asie. Válkou v Číně a díky embargu USA Japonci potřebovali nutně nerostné suroviny, které na ostrovech nebyly... Expanzi však mohlo výrazně narušit loďstvo kotvící na Havaji v Pearl Harboru. Plánem tedy bylo potopit Američanům flotilu letadlových lodí, které mohly ohrožovat japonské zájmy. Bitevních lodí a křižníků se Yamamoto tolik nebál. Proto když se dozvěděl o výsledku náletu nepovažoval akci za úspěšnou, protože všechny americké letadlovky v přístavu nebyly a náletu unikly. Jak to bylo s vyhlášením války a jeho opakovaným požadavkem před úderem (což zaznělo ve filmu) nevím a celkem by mne skutečnost zajímala. Pokud to bylo tak jak zaznělo ve filmu, je mu to jen ke cti a věřím, že ona půlhodina mohla ve spojitosti s dalšími signály, které americká vláda měla pomoci výrazným způsobem minimálně omezit ztráty, kdyby se Havaj připravila na nálet. Pearl Harbour, z amerického pohledu jednoznačně zbabělé napadení USA Amíky neskutečně nakoplo. První odvetou byl Doolitleův nálet na Tokio z čehož Japíci mohli jasně poznat, že Amerika je fakt naštvaná. Ačkoliv to v Tichomoří pro Japonce zprvu vypadalo dobře, postupně se karta začala obracet. Porážkou u ostrova Midway se válka pro Japonce začala ubírat špatným směrem. Dobytím atolu Guadalcanal na Šalamounových ostrovech a získáním letiště (posléze nazvaným Henderson Field) získali Amíci důležitý opěrný bod. 18.4.1943 letěl Yamamoto na inspekci svých jednotek. Netušil ani on ani nikdo z japonského velení, že americký tým matematiků a šifrantů dekódoval japonské šifry díky čemuž americké velení vědělo prakticky o všem i o Yamamtově inspekci. To rozhodlo pro ně nebezpečného japonského admirála a prý i strategického génia zlikvidovat. V půl osmé z Hendersonova letiště odstartovalo 18 amerických stíhačů v letounech P38 Lightning. Pouze 4 letouny byly určeny k eliminaci dopravního letounu, zbytek měl zaměstnat japonskou stíhací eskortu. Cesta k ,,bodu srazu'' byla pro Amíky náročná protože nesměli být spatřeni ani detekováni nepřítelem, navíc nebylo vůbec jisté, zda se na plánovaném ,,randezvous pointu'' s Japonci setkají. Naštěstí vše proběhlo Ok a dochvilní Japíci byli přesně tam kde měli na obloze být. Yamamoto seděl v jednom z bombardérů G4M Betty. Zatímco se ve vyšších patrech oblohy odehrál souboj dvojtrupých Ligtningů se Zery doprovodu, Bettyny které se snažili klesnout nad džungli ostrova Bouganville a kamufláží splynout se stromy byly všechny sestřeleny. Ze stíhacího doprovodu zer nebylo sestřeleno ani jedno a ani Amíci nepřišli o nikoho. Ve filmu se Yamamotova Betty táhlým klouzavým letem dlouze snáší nad džungli... Věřím, že pro každého nabuzeného stíhače by tento pohled byl pokynem k dalšímu náletu a dávce ... Japonská skupina co našla vrak i tělo Yamamota (byl mimo letoun) jej údajně našla s rukou křečovitě držící samurajský meč což asi dnes lze těžko ověřit a může to být jen legenda ke zvětšení jeho hrdinské smrti. Ve filmu jej naposledy vidíme sedícího vzpříma, meč pevně v ruce... Náraz Betyny do stromů a hřib kouře byl filmaři využit jako zajímavý předěl ke konci války k Hirošimě (či Nagasaki). Zda smrt Yamamota byla pro Amíky taková výhra lzde dnes těžko posuzovat. Je možné, že by se snažil o rychlejší ukončení války, která mohla dopadnout (hlavně pro Japonce vzhledem k obětem) zcela jinak. Stíhací akce vedla k rotržce s Brity, které naštvalo, že se Japonci mohli dozvědět díky této akci o dešifraci kódů jen kvůli této zanedbatelné akci, což mohlo ohrozit sledování mnohem větších námořních operací. Japonské velení ale do konce války věřilo, že šlo o náhodné setkání japonského transportu s americkou hlídkou... -------------------- Pokud by chtěl někdo ryze válečný film, doporučuji spíše film Tora Tora Tora nebo Battle of Midway. Tohle je životopisná záležitost o zajímavé osobnosti japonského válečného velení. Yamamoto určitě nebyl žádný pacifista a jsem si jist, že mu okupace Číny, Filipín ad... včetně zvěrstev páchaných při obsazování ,,v rámci sjednocení nové Asie'' nevadila. Jemu šlo o Japonsko, zdroje a prosperitu země i na úkor cizích zemí. Nám se siče může jevit zajímavý tím, že nechtěl do paktu s Hitlerem a Musolinim a že nechtěl válku s USA oproti jiným militantním vedoucím představitelům císařského Japonska, ale měli bychom mít na zřeteli i výše uvedené. Pro mne je zajímavý jako admirál, který modernizoval válečné loďstvo, byl skvělý stratég a spolupodílel se na vybudování námořního letectva, jehož námořní piloti byli na začátku války nejlepší na světě. Film rozhodně doporučuji, nejsou tam žádné seky, veškerá ukazovaná technika (letadlové a bitevní lodě, letouny) jsou autentické. NA rozdíl od jiných asijských a japonských snímků herci nejsou afektovaní a nepřehrávají ! Kódži Jakušo se svého vzoru zhostil se ctí a v bílé uniformě působil velmi chrizmaticky. Rozhodně doporučuji film vidět !!! * * * * * () (menej) (viac)