Réžia:
Steven SoderberghScenár:
Scott Z. BurnsKamera:
Steven SoderberghHudba:
Thomas NewmanHrajú:
Jude Law, Rooney Mara, Catherine Zeta-Jones, Channing Tatum, Vinessa Shaw, Ann Dowd, David Costabile, Peter Friedman, Mamie Gummer, Polly Draper (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Emily (Rooney Mara) a Martin Taylorovi (Channing Tatum) jsou dokonalý a úspěšný mladý pár, který má vše, nač si vzpomene. Pak si však jde Martin sednout na čtyři roky do basy za zneužívání informací v obchodním styku a jeho život se promění v peklo. Stejně je na tom i Emily, která zůstává v relativním přepychu jejich manhattanského bytu, ale celou tu dobu se utápí v příšerných depresích. Když se nakonec pokusí o sebevraždu, nastupuje na scénu psychiatr Jonathan Banks (Jude Law). Protože se Emily zuby nehty brání zvažované hospitalizaci, dohodnou se na sérii terapeutických setkání a na užívání antidepresiv. Aniž to tuší, právě tohle rozhodnutí oběma zásadně změní život. Emilina léčba totiž nepokračuje, jak by podle lékařových plánů měla, a tak jí předepíše nové léky, jež by měly její psychické potíže minimalizovat. Tyhle pilulky však mají děsivé vedlejší účinky – mají moc zničit manželství, pověst do té doby respektovaného lékaře, mohou dokonce zabíjet – ale kdo za to bude zodpovědný? Zničený Banks, jehož kariéra se ocitla v troskách, se rozhodne najít odpověď na tuhle otázku za každou cenu. I když riskuje, že přijde i o to málo, co mu ještě v životě zbývá. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (826)
"Deprese je neschopnost tvořit budoucnost." Celých 36 minut jsem znuděně sledoval postavy polykající prášky, v polospánku vstřebával informace o vedlejších účincích a souhlasně přikyvoval při kritice farmaceutické lobby. Jenže pak přišlo jedno kuchnutí a mávnutím kouzelného nože se nudný film změnil ve vynikající podívanou, ve které najednou dávalo smysl i veškeré počáteční tlachání. Zkusím sám sebe ukecat, abych přehlédl nezáživnost úvodní třetiny filmu a dal filmu pět hvězd, ale patrně jsem příliš zásadový na to, aby se mi to podařilo. ()
Špičkově napsaný, zahraný i natočený plnokrevný thriller, tradičně soderberghovsky mrazivý, ale nečekaně strhující. 90% ()
Brilantně napsaný (psycho)thriller, originální zápletka, chytrý plán, film je vždy krok před divákem, ale přesto nepůsobí ani trochu překombinovaně a věrohodně zachovává chování a motivace postav. Něco tak chytře napsaného a ladně zrežírovaného jsem už dlouho neviděl. Soderbergh dokáže podrobit svůj film vývinu, změně perspektivy, tempa a dokáže se i odchýlit od původně nastoleného žánru s plynulostí a elegancní hodnou mistra. Vizuální stránka, ač na první pohled ničím výjimečná, se taktéž dostane pod kůži svými pohlednými záběry a příjemným pohybem kamery. Je úžasné, jak snímek kombinuje pohled z širší perspektivy na společnost (vedlejší účinky hromadně užívaného léku) s osudy jednotlivců. Tomu kraluje zejména závěr jako demonstrace lidskosti v ne zcela pozitivním duchu... Chybí mi cca 3-4 minutky navíc věnované vykreslení charakteru Dr. Siebertové (Catherine Zeta-Jones). 9/10 ()
Abych řekl pravdu, důvod pro čtvrtou hvězdu se mi hledá jen těžce a nakonec ho nenacházím přes všechnu snahu. Když bych chtěl vidět podobný mindfuck, kouknu znovu na De Palmovu Vášeň, která byla přepálená natolik, až mě bavila. Tohle je maximálně slušná epizoda kriminálky. Je to pro mě skutečné zklamání, protože jsem očekával hodně. Zvlášť když se mi líbil i nejednoznačně přijímaný Zkrat. 3 a 1/2 ()
Expozice jak z Okna do dvora by měla ty bystřejší varovat, že tohle není další procedurální Nákaza, nýbrž prvotřídní thriller. Ten navíc postupně prochází několika subžánry a zároveň plynule mění hlavní protagonisty, čímž opět (ale opět jinak) dosahuje té typicky soderberghovské vyváženosti pohledů. Přes tu zamlženou, snovou atmosféru, kterou navozuje hlavně extrémně nízká hloubka ostrosti, nejsou Vedlejší účinky ambivalentně rozplizlou záležitostí jako třeba Stoneovi Divoši, ale velmi chytře vystavěným dramatem s množstvím překvapujících a smysluplných twistů. Někomu možná bude vadit, že film uhýbá od obžaloby farmaceutických firem (a "systému" obecně) k osobním zájmům a podfukům, ale podle mě to vůbec nevadí, protože právě tou složitou změtí vztahů se tady dobře demonstruje, jak jde o zamotaný, komplexní problém. ()
No, šovinistická část mé osobnosti by si měla v tom konci přímo lebedit. Na druhou stranu mužská logická část mé osobnosti tam přece jen vidí jisté nedostatky, např. přílišnou překombinovanost záměru, který byl závislý na tolika proměnných, že by nejspíš skončil už v samém zárodku. Ale budiž, takové věci jsou vlastní většině filmů podobného druhu, pokud to není vyloženě protismyslné, dá se to ignorovat. Spíš mi vadilo, že hlavní hrdina se velmi dlouho propadá do srabu a pak celý případ vyřeší skoro levou zadní během několika málo scén. To nepůsobilo úplně vyváženě co se týče napětí, které by takový thriller měl vzbuzovat. Stejně tak že se mu vrátí manželka, nevím, jestli bych na jeho místě po takový scéně co mu předvedla a nedůvěře z její strany měl vůbec zájem. Rozhodně však šlo u všech hlavních postav o prvotřídně zahraný film, což mě od takové CZ-J celkem překvapuje. Jude Law byl celkem sympaťák, i když část filmu působí trochu ňoumovsky. Shrnul bych to tak, že jsem radši, že šlo o vlastně standardní krimithriller a vzdor prvotnímu dojmu se o psychofarmaka vlastně jen lehce otře. Ohodnotil bych tak na 75 %. ()
Velmi kvalitní Soderberghův počin. Po rozležení v hlavě ale musím hodnocení snížit o 1* a to díky ne zcela pochopené motivaci postavy sehranou Catherine Zeta-Jones. !SPOILER! Z dialogu mezi postavou Judea Law a Catherine Zeta-Jones se dozvídáme, že "chování v minulosti je nejlepším ukazatelem budoucího chování." To platí především o postavě Rooney Mara. Ještě jednou se tu stejnou informaci a více explicitně dozvídá divák v dialogu mezi Rooney Mara a Judem Law v psychiatrické léčebně v poslední čtvrtině filmu, kdy Law říká: "Vždycky věděla, že to na ni jednou zahrajete." Pokud to tedy Zeta-Jones VŽDYCKY věděla, proč se v závěru filmu nechala tak banálně převést, nechala se strhnout pudy? Její postava byla přece napsána jako velmi chladná, nemilosrdná a vypočítavá. Proč by si tedy svoje další kroky více nepromyslela, když viděla Rooney Mara před okny své ordinace a přece VŽDYCKY věděla? ()
Výborné krimi drama (zabíhající také do žánru thriller). Nabízí zábavný (sou) boj hlavních hrdinů a škodolibou hru s divákem. Vedlejší účinky jsou vcelku promyšlené, nenudící (ke konci naopak nabírající pořádné tempo) a opírají se o výborné herecké výkony Lawa a hlavně Mary (budu si muset na tuhle herečku dávat větší pozor). Jak už jsem naznačil tou hrou s publikem, důležitou ingrediencí filmu je závěr/pointa. Sice bych si odpustil tu část (či zabarvení) s „orientací“ (úlitba pro koho asi, že) a faktem je, že podobných rozřešení už diváci viděli spoustu, ale zas oceňuju, že film neskončil tak, jak byl zprvu nalajnovaný a snažil se jít (a myslím, že se mu to i dařilo) proti očekávání obecenstva. Za mě silné 4*. ()
Okolnosti a biologie. My všichni jsme jejich obětí… Kapitán Soderbergh zaslouží pochvalu, jak zaoceánský parník s obžalobou farmaceutických praktik umně stočil do proudu krimi-thrilleru takřka Hitchcockových rozměrů, aniž by si na palubě někdo zlomil pádem nohu, či začal zvracet. Asi to bylo tím, že se pořád plulo v nekonečném moři peněz.. Když jsme u toho Hitche, dvě věci by určitě udělal jinak. Jednak by se závěr nesnažil koncipovat jako stavbu věže vršením kostek až za hranici stability pointy a film by nesl jméno „Muž, který sebou nechtěl nechat vyjebat“.. Jak tak koukám na komentář verbala, u něj jako vedlejší účinek Vedlejších účinků hrozí sexuální dysfunkce vyvolaná vhledem Rooney Mara. Neviděl bych to tak černě. Stačí si představit, že do ložnice místo ní přijde v saténovém negližé Rooney Wayne a hned se některé věci nezdají zas až tak hrozné.. ()
Scénář základem úspěchu. ()
Perfektní pecka o tom, že nejhorší nejsou neuroly a cipralexy, ale vychcaný lesby, co si umí povodit akciovej trh! 90% ()
K tomu, co už bylo napsáno na adresu tohoto filmu, skoro není co dodat. Po delší době skutečně strhující thriller (napínák) se vším, co k tomu patří. Poněkud přespekulované vyústění není sice zase tak nečekané, ale výrazněji nenarušuje základní dějovou linku a nemění nic na tom, že podaný obraz společnosti našich dnů je reprezentativní a vyvážený. Za povšimnutí stojí i "genderový" aspekt. Souboj psychiatra a dvou nadmíru zdatných žen je konfrontací v zásadě rovnocenných protivníků. Výsledek mohl být docela dobře i opačný a vyústění ÚČINKŮ by to zvlášť neublížilo. K hereckým výkonům není také co dodat - jsou špičkové. Více mě ve zdánlivě vedoucí úloze zaujala Catherine Zeta-Jonesová: její psychiatrička (cvokařka) je strhující svou mrazivou životností včetně intimních scén. Velká herečka tu opakovaně osvědčuje svůj jak umělecký, tak lidský formát. Je otázkou jak film hodnotit: jako thriller-detektivka je strhující a bez vady; jako drama si stále zachovává svou nadprůměrnost a sevřenost, nese však v sobě jisté prvky předcházejícího napínákového žánru. Filmový fanda si v každém případě přijde na své. ()
|| Scenár: Scott Z. Burns | Hudba: Thomas Newman | Produkcia: Lorenzo di Bonaventura, Gregory Jacobs, Scott Z. Burns | Distribúcia: Open Road Films | Štúdio: Endgame Entertainment | Rozpočet: 30 miliónov $ | Tržby: 60,288,363 $ || Strhujúci začiatok spláchne rotorový koniec s tempom zajačieho trtknania. Škoda, tomuto kusu chýba len oné vyvrcholenie s nadhľadom. Viac, než raz, sa musí vidieť! 75% | Blu-Ray, HU DTS | ()
Betonová zeď je sakra dobrej důvod k tomu šlápnout na brzdy (!!!) Side Effects jsou v úvodu jedním z těch filmů, který vás jen těžko vtahuje do děje a přitom se tváří děsně umělecky. O co tu kruci jde? Steven Soderbergh si od od začátku hraje se záběrem, fotografický kompozice, zlatej řez, hloubka ostrosti, ale po stránce samotnýho děje (díky nejednoznačný ústřední lince) to vypadá, jako by nevěděl, co vlastně chce. Proboha, Channing Tatum - muž, jehož tělo výrazně přerostlo hlavu, ale pořád je tu půvabná Rooney Mara, skvělý že není tou lacině prvoplánovou kráskou. Boj s démony někdy jen vytváří další démony a prvotní roztříštěnost má svý vedlejší účinky - film je příjemně nečitelný, ve svý pokojnosti zůstává velmi znepokojivý a, což není vždycky přímo předepsaný, nenuceně graduje. Kde je teda ta hodnota? No jasně, důraz na hudební stránku, vždyť je to Thomas Newman, ten to umí udělat (americky) krásný. Zákonitě přesnej Jude Law a pak něco jako nevyřčená otázka - "Co je v dnešní době křehčí, zranitelnější? Lidská duše nebo dobrá pověst?" I když jsou Side Effects působivé, pořád zůstávají taktrochu konzumní psychologií, filmem, který ve své velikosti nepřerostl sám sebe. Užívejte po jídle, avšak účinky jsou pouze dočasné, u mě "jen" na [final rate: 75%] ()
Don't mess with Jude Law! Jak to ten Soderbergh sakra dělá, takhle precizně vystavěný film tu nebyl už hodně dlouho. ()
Soderbergh válí. Brilantní žánrová proměna v půli snímku je přesně ten typ hračičkovství, které obdivuju. Netradiční vývoj děje a v něm perfektně fungující postavy - boží Law a Rooney Mara potvrzuje status jedné z nejlepších mladých hereček v branži. Do toho Newmanova mrazivě podmanivá hudba. Lahůdka co by neměla uniknout vaší pozornosti a o které se vyplatí nevědět příliš. ()
Jeden z dalších filmů, u kterého na začátku myslíte, že víte přesně na čem jste, o pár minut později začnete pochybovat a nakonec zjistíte, že je to všechno úplně jinak. Velice strhující a dá se říct nepředvídatelné drama, které vás chytí a nepustí. Rooney Mara jako zraněné křehké ptáče (anebo ne?) a Jude Law v roli vychytralého psychiatra - to se povedlo. Jen ta Zeta-Jones už je tak trochu za zenitem. Příběh je po dlouhé době originální, domyšlený a hravý, přestože konec je zkrátka..trochu moc. Ale všechno do sebe zapadá jako písmenka do křížovky, takže i ten si vás nakonec získá. Všechno dopadlo jak mělo a já s úlevou můžu říct, že filmu jsem se tedy obávala naprosto zbytečně. Před shlédnutím ale doporučuji nic nečíst, nezjištovat - to je pravděpodobně klíč k lepšímu zážitku. ()
Soderbergh mi vždycky nesedne, ale tohle bylo velmi příjemné. Konečně, kdo by nefandil párování Rooney Mara / Catherine Zeta-Jones. Nelze odolat. ()
Chirurgicky přesná Soderberghova režie dominuje v tomhle chladném, zdánlivě farmaceutickém fraudu. Standartně rozehrané, bravurně zamotané uprostřed a důstojné finále. Film s množstvím na tělo napsaných rolí, pevnými otěžemi a nepředvídatelným dějem kdo z koho. Nebál bych se sázet superlativy na jeden z nejlepších thrillerů roku. Není to atmosferické a emocemi nabité jako Prisoners, tady jsou ale zlí pro jistotu všichni, což je tak zajímavé filmařské ozvláštnění. Obvykle když Soderbergh točí filmy, není to o dobrých a zlých charakterech. Je to o tom, kdo v tom umí jak chodit. ()
Na facebooku bych si označil Soderbergha jako :"Je to složité." Jednak jsem si Vedlejší účinky pletl s Vyměřeným časem, Správci osudu a malinko i Zdrojovým kódem (nevim proč 😀). Jednak mi něco od něj sedlo, ale pak je tu třeba Zkrat, u kterého jsem málem i navzdory nabitému obsazení umřel nudou. Obsazení je vůbec takový menší trademark, jelikož si tento rejža vždycky obsadí zajímavé herce. Side Effects klamou hned několikrát tělem a servírují nám poněkud těžkotonážní drama, říznuté thrillerem, u něhož mi chvilku trvalo se naladit na tu správnou strunu, ovšem v druhé půlce už si mě slavný tvůrce získal a byl jsem pevně napnutý, jak to vlastně dopadne. Ono rozuzlení na mně zas takový dojem nezanechalo, spíš jsem se jen tak nechal nést příběhem a prostřední část mě zkrátka bavila nejvíce. Dovedu si představit, že si dám film za pár let znovu když jsem se mu tak dlouho vyhýbal. ()
Reklama