Réžia:
MaïwennKamera:
Claire MathonHudba:
Stephen WarbeckHrajú:
Vincent Cassel, Emmanuelle Bercot, Louis Garrel, Isild Le Besco, Chrystèle Saint-Louis Augustin, Patrick Raynal, Yann Goven, Paul Hamy, Djemel Barek (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Tony je po vážnej lyžiarskej nehode prijatá do rehabilitačného centra. Závislá na starostlivosti zdravotníckeho personálu a liekoch proti bolesti, využíva nečakane nadobudnutého času k spätnému pohľadu na turbulentný románik s mužom menom Georgio. Kto vlastne je ten muž, ktorého tak hlboko milovala? Ako mohla dovoliť sama sebe prepadnúť takej dusivej a deštruktívnej vášni? Pred Tony stojí ťažký a dlhý proces vnútorného i vonkajšieho hojenia... (Film Europe)
(viac)Videá (6)
Recenzie (76)
Proč se inteligentní, vzdělaná a zkušená žena nechá zatáhnout do vztahové pasti? Z lásky! Protože potká šarmantního a neodolatelného sobeckého manipulátora. A pak zblbne. Vincent Cassel se na tuhle roli přesně hodí. Odjakživa mám z něho pocit, že jedinou šancí na záchranu - je útěk. Project 52 Films by Women. ()
Spočiatku ma až šokovalo neuveriteľne spontánne, bezstarostné, afektovane uvoľnené a smiešne teatrálne prehrávanie oboch hercov (o čo viac som v konečnom dôsledku ocenil „suchého a obyčajného“ Louisa Garrela z Rojkov, ktorý sa na nič nehral). Fakt som mal dosť, keď som videl, čo zamilovaný párik stváral pred kamerou. Bolo mi z toho až zle. Mal som chuť vziať hasiaci prístroj a hodiť ho do televízora. Alebo si doňho začať vrážať hlavu až do momentu, kým ju nebudem mať na kašu. Bolo to miestami až nechutné. Sorry, ale cítim to tak. Pôvodne som to chcel pozerať s pani manželkou, ale nakoniec som si to pozrel sám a som presvedčený o tom, že to zachránilo náš vzťah; ak by sme to pozerali spolu, určite by som požiadal o rozvod. Navyše sú obe postavy "zlé" – hysterická koza závislá na sedatívach (nesympatická Emmanuelle Bercot) a nezodpovedný, sexom posadnutý, prestarnutý týpek na ťažkých drogách a fete (kedysi môj veľký miláčik z Purpurových riek Vincent Cassel). To ozaj nie je moja šálka kávy. Ono je teoreticky zaujímavé sledovať citové vydieranie ženy, ktorá na začiatku bola normálna, mužom, ktorý je rovnako „spaľujúco šarmantný“, ako maniakálny (v tom zmysle, že ju túži vlastniť a nedovoľuje jej dýchať). Ale pozerá sa na to veľmi ťažko. Ak chcete niečo o „začiatku, strede a krutom konci jedného vzťahu“, siahnite skôr po osvedčenej klasike 500 dní so Summer. ()
Příběh jednoho vztahu, co začal až příliš krásně na to, aby mohl být trvalý. Ač je to celé bráno z pohledu ženy, neubráním se dojmu, že jsem sledovala herecký koncert Vincenta Cassela. Jak zvládl přerod z okouzlujícího a vtipem sršícího muže v manipulativního egoistu, to bere dech. Nevzpomenu si, že by někde hrál pozitivnější roli, i když je to tady vlastně on, kdo primárně může za rozpad vztahu a za psychickou labilitu své partnerky. Ovšem ani Emmanuelle Bercot herecky nezaostává, z jejích záchvatů hysterie doslova mrazí. Film dále zdobí zejména brilantní dialogy. Zajímavé je také sledovat střídání šťastných až euforických stavů Emmanuelle a její vyjádření zmaru či deprese. Na konci zůstane nepříjemná pachuť, že realita bývá často dost podobná. (85%) ()
To ako býva niekedy láska sebazničujúca, bláznivá, pre nás nepochopiteľná, to ukazuje E. Bercotová v tomto filme. Ešte aj hudobný podmaz - taký nostalgický molový dáva predtuchu, že to nikam nepovedie. Priznám sa Casselovi nič dobre z očí nekukalo, miestami by som ho hodil zaživa krokodílom, ale hral to dobre. Ešte aj na konci filmu, keď u bolo "po všetkom" odchádzal s pocitom víťazstva vedomí si svojho silného a prevládajúceho ega , stačí kývnuť prstom a je kráľ. Napriek vyššiemu hodnoteniu treba asi na film skoro zabudnúť. Trpkosť z filmového zážitku nedovolí dať si niekedy v budúcnosti reprízu. ()
Réžijne veľmi dobre zvládnutý film o príťažlivom kúzle narcistickej poruchy osobnosti. O tom, ako vzťahy nadväzujeme, čo nás dokáže okúzliť a opantať, ako ľahko sa dokážeme zaľúbiť a dlho ľúbiť, i napriek tomu, že nám niekto vo vzťahu vlastne celý čas ubližuje. Sú vzťahy patologické, toxické a aj normálne. Tony a Georgio mali vzťah plný vášne, pôžitkov a radosti, pričom takáto vzťahová dynamika obnáša aj veľa smútku, sĺz, utrpenia, rozchodov a návratov k sebe. Partner typu "King" vyžaruje svojou neodolateľnou energiou, panuje, dominuje, má svojich poddaných a jeho vzťah k žene je založený v prvom rade na manipulácii. Tak to vo vzťahoch robí, tak sa to naučil, tak mu to vychádza. A za sebou necháva zranenia a spúšť, aj keď je to s ním občas neskutočne krásne a čarovné. Vo filme možno oceniť najmä vykreslenie Georgovej osobnostnej patológie, ktorú v bežnom živote málokedy nájdeme práve v takejto podobe. Manipulácia na manipuláciu. Tony si síce liečila zlámanú nohu, predovšetkým si potrebovala vyliečiť svoje srdce a dušu.To, na čom môže byť vzťah zo začiatku postavený, nemusí trvať na veky a na pevný a trváci vzťah to nestačí. Dejová línia bola jednoduchá, priamočiara, zrozumiteľne vykresľujúca túžby, potreby, charaktery a celý vývin dynamiky vzťahov. Pekným momentom bolo zobrazenie transformácie hlavnej hrdinky. Získala si odstup od "panovníka", čo naznačila záverečná scéna. Pohľad na svojho kráľa bol o láskavosti a predovšetkým o nadhľade. ()
Reklama