Réžia:
Spike JonzeScenár:
Spike JonzeKamera:
Hoyte van HoytemaHrajú:
Joaquin Phoenix, Amy Adams, Scarlett Johansson, Rooney Mara, Olivia Wilde, Chris Pratt, Matt Letscher, Portia Doubleday, Sam Jaeger, Katherine Boecher (viac)VOD (2)
Obsahy(3)
Děj snímku Her se odehrává v Los Angeles v nedaleké budoucnosti. Theodore (Joaquin Phoenix) je komplikovaný a citlivý muž, který se živí psaním dojemných a osobních dopisů pro druhé. Se zlomeným srdcem po ukončení dlouhého vztahu se začne zajímat o nový, pokročilý operační systém, o kterém jeho výrobce tvrdí, že představuje zcela unikátní a intuitivní bytost. Po jeho instalaci se seznamuje se „Samanthou", umělou inteligencí s milým ženským hlasem (Scarlett Johansson), která má zajímavé postřehy, je citlivá a překvapivě vtipná. Jak její potřeby a požadavky rostou společně s těmi jeho, mění se jejich přátelství ve skutečnou vzájemnou lásku. (Falcon)
(viac)Recenzie (1 271)
,,Škrť mě tou kočkou!" ,,Škrtím tě jejím ocasem!",,Uáájííí!!!" V žánrech chybí erotický. Zpočátku jsem měl dojem, jako by šlo o epizodu ze Sexu ve městě. Konverzační drama často o ničem, ale tak zvláštní a zábavné, že diváka vtáhne a nepustí. Samozřejmě postupně začne přituhovat a legraci nahradí vážné ladění. Jak se blíží konec, atmosféra chladne, přichází mrazení a ...jo, všechno to skončí blbě. Vlastně dobře. Skončí to tak, jak asi mnozí začnou tušit. Ale byla jiná možnost? ,,Jsem s tebou a nejsem s tebou." Tomu říkám vyhlídky do budoucnosti, ale zda nadějné, to si nejsem jistý. ()
Ktovie, či si stav umelej inteligencie k roku 2013 (resp. teda 2017, kedy som tento film videl prvýkrát) pamätám korektne, no predstava videného v snímke Her pretavená do reality vtedy pripadala pritiahnutá za vlasy, mimo možností. Bolo však príhodné sa k zatiaľ poslednému Jonzeho filmovému režijnému zárezu vrátiť, hoc i len o 6 rokov neskôr, kedy svet ohúrila vecička menom ChatGPT, dodatočne najmä jeho štvrtá verzia. A dívajúc sa na ňu, táto predstava sa už nezdá až tak absurdná. Jonze tu nenaservíroval ani tak mrazivý či dystopický pohľad na budúcnosť sociálnej interakcie, minimálne indikoval potenciálny smer jej uberania sa (čo už istým spôsobom aj vidíme), prezentoval jej výhody/prínosy a tiaž jej rizík preniesol na jednotlivca, čo cením. Her je ale zvláštny film, ťažký na pozeranie v prípade nestotožnenia sa s ničím zobrazovaným, scenár je plný myšlienok a úvah, no jednotlivé konverzačné segmenty, hoci všeobecne vťahujúce, pre mňa pôsobili odťažito. Obsadenie Phoenixa je tým správnym nárezom, hlas Johansson detto. Spokojnosť aj s vedľajším obsadením Mary, Wilde a Doubleday. Primárne je však ale potrebné vyzdvihnúť prácu scénografov, farebnú paletu v použitých interiéroch, ale hlavne bravúrne odvedenú prácu Hoyteho Hoytemu, jeho strhujúceho snímania výškového Šanghaja a centra Los Angeles. Bez chýb. Sú to ale témy a motívy, ktoré robia film filmom. Či môže byť (respektíve bude) niečo ako Samantha OS produktom eventuálnej reality je určite relevantná otázka s výhľadom pozitívnej odpovede, minimálne čo sa týka jej miery sofistikovanosti v prvej fáze filmu, pred jej značným tempom exponenciálnym rastom a rozvojom. Bude rozhodne pozoruhodné sa k snímke vrátiť o dekádu, možno dve. Teším sa. Alebo vlastne, bojím sa... ♪♫ (x) (x) (29.9.2017) (22.5.2023) "Choke me with that dead cat!" --- (13.5.2024) Od posledného napísaného ubehol rýchly a krásny rok a po dnešnej OpenAI prezentácii GPT-4o prišlo vhod vrátiť sa späť a odvolať slová vyššie. Bude "to" o niekoľko rokov, nie "o dekádu, možno dve." Scary stuff... ()
Velmi originální romantické sci-fi drama, jež dokáže patřičně zaujmout, pokud jste ochotni přistoupit na vizi, kterou si pro nás tvůrci připravili. Když se na děj podíváme z hlediska psychologie a lidských vztahů, tak se jedná doslova o studii s řadou hlubších myšlenek. Chválit herecký výkon Joaquina Phoenixe není třeba, protože je skvělý jako vždy. Pěkné 4*. ()
Už Jonzeho krátkometrážní kyber romance I'm Here byla jasná pocitovka; ten chlápek je romantik a nebojí se nacpat romantické klišé ani mezi dva roboty. V Her však vzniká silný vztah mezi člověkem a operačním systémem. Předsudky o tom, že 'to není ono' jsou brzo pryč. Systém promlouvá hlasem Scarlett Johansson tak přesvědčivě (drze, vtipně, chytře, upřímně, smutně, žárlivě), že i já jsem se do něj na ty dvě hodiny platonicky zamiloval. Jak moc je to guilty pleasure, ukáže čas. ()
Někteří odsoudili, že je to hloupost, někteří jako já oceňují originalitu a věrohodnost okolí. Vše bylo uvěřitelné, naprosto přirozené. Joaquin Phoenix jako Theodore naprosto dokonalý. Samanthy hlas v podání Scarlett byl pro mě v některých pasážích opravdu dechberoucí až mě zamrazilo jak může být pouze samotný hlas sexy. Olivia Wilde a Ronney Mara zahráli také skvěle, jen od Amy jsem čekal trošku více, byla zde taková nemastná neslaná. A aby nebylo jen samé chvály, tak film mohl být v klidu o půl hodinky kratší, mohl mít zcela určitě lepší završení, Joaquin Phoenix vypadá na obálce filmu jako "teplouš" což může mnohé odradit a ty hadry ve filmu byly hrozné, hlavně ty kalhoty vytažené až někam na záda. Podle mě do budoucna se tento scénář může stát skutečností, jelikož dneska už jsou mnozí Japonci zamilovaní do svých aplikací, kde mají svojí přítelkyni s kterou chodí do parku atd a případná manželka je moc netankuje, takže porodnost 0. ()
Joaquin Phoenix v náročnej hereckej polohe - zádumčivej, melancholickej, intímnej...ale vyšlo mu to... Z filmu ide veľa smútku, veľakrát si režisér vystačil len s pohľadom, očami, ktoré povedali všetko podstatné v tej chvíli. Je to aj romanca, aj dráma, aj paralela, plno emócií, aj odlahčenia. ()
Fakt klobouk dolů před tím, koho tento výplod bavil. Já to dal asi našestkrát během pár dní - to se prostě nedalo zkouknout vcelku. Vždycky mě to tak po 20 minutách začalo buď prudit nebo nudit, že jsem prostě musel pokračování odložit. Pár dobrých drobných nápadů se ve filmu najde, ale to je asi tak vše. Strašně ufňukané, sentimentální, lítostivé - no prostě hrůza děs. A navíc ten idiotský nápad se super vyspělou umělou inteligencí, který na mě působil hrozně blbě a hlavně hlas Scarlett mi byl už ke konci fakt dost protivný. Přístě radši s tělem a bez mluvení! Mám rád chytrá (neakční) sci-fi, ale tohle mě fakt nevzalo ani trochu. Doufejme, že se takové ujeté budoucnosti nikdy nedočkáme. 30% ()
Táto snímka je výstižnou odpoveďou na otázku, či niekedy niečo dokáže nahradiť pravý ľudský cit. Zvláštny príbeh lásky medzi človekom a umelou inteligenciou so všetkými aspektmi, s ktorými sa stretáva v reálnom živote dnešnej doby, môže mať reálne základy. Vďaka neustálemu kontaktu Theodora so Samanthou je ich vzťah, ako aj samotný charakter hlavnej postavy, v neustálej profilácii. Theo je totiž s tou najdokonalejšou ženou, akú môže stretnúť. Je múdra, inteligentná a vtipná, dokonca na vás dáva pozor, keď spíte, nikoho už preto netrápi, že vlastne ani nemá telo. Vo filme nieje žiadna nudná pasáž a sprevádzajú nás nádherné scenérie veľkomesta a prírody. Ešte poznamenám obdivuhodný herecký výkon Joaquina Phoenixa, ktorý určite stál za oscarovú nomináciu. V konečnom dôsledku je preto škoda, že bol tento rok v tieni McConaugheyho a DiCapria, lebo si pozornosť a uznanie zaslúžil. ()
Zatraceně zvláštní, vrhne Vás to reality, která se, myslím, kvapem blíží, takže prozatím je pro nás sci-fi, ale je to reálnější vize budoucna, jak budou lidé řešit své vztahy a city... ()
Jako romantický snímek pro romantiky, které už filmová romantika značně nudí a kteří vypínají televizi ještě předtím, než si zamilovaný pár naposledy vtiskne v dešti vášnivý polibek, je Her naprosto skvělá volba. Originální příběh zasazený do budoucnosti pracuje totiž s tolika neznámými a dosud neokoukanými prvky, že vlastně sám na sebe vyvíjí tlak v tom ohledu, aby všechno to nové a zvláštní úspěšně ustál a paradoxně nakonec neupadl do dějové všednosti. A po mírném trápení v ospalejší poslední třetině mohu přeci jen slavnostně prohlásit, že svérázný tvůrce Spike Jonze svůj nelehký úkol opět zkušeně zvládl. Nejedná se sice v žádném případě o nějakou hlubokomyslnou odyseu napříč sexuálními buňkami lidstva a ta romantická atmosféra zkrátka nemohla fungovat tak dobře, když nezaměnitelný ženský element byl nahrazen počítačem (jakkoli zněl jeho hlas sexy), ale ruku na srdce, režie je bezchybná, originalita jasně triumfuje a scénář je vystavěn dostatečně chytře, aby nás udržel v pozornosti až do poněkud nevýrazného finále. A chraň pánbůh, ať se tahle vize nikdy nevyplní. :) 80% ()
No, když mne před nedávnem také opustil můj OS (Win7), také mně to podobně rozhodilo. I on už byl dost rozrostlý o různá data a informace a jeho náhlá ztráta mne celkem dostala ! :-) Ten můj se ale navíc ani nerozloučil. Kdyby mi tím sexy chraplákem Scarlett Johansson řekl, čágo ouvr bye!, asi bych to snesl mnohem lépe. Her - je tak trochu jiná sci-fi a já jen doufám, že to jednou lidstvo takhle daleko nedotáhne. Jít městem a potkávat lidi cosi si švitořící s obrazovkou v kapse, to je dost šílená představa budoucnosti. To že jsme spojeni s těmi našimi ajfouny a tablety drátově i bezdrátově, to už je dneska fakt. Jezdím vlakem do práce a každej druhej má v ruce podobnou krabičku s kamerkou a v uchu sluchátka (včetně mně). Naštěstí ty OS vevnitř jsou zatím dost primitivní. Mělo to myšlenku a líbilo se mi to. Knírkatý Phoenix a sexy hlas Johanssonové k sobě kupodivu velmi dobře seděli. Palec nahoru i za příjemný soundtrack. 4 dopisy. * * * * ()
Musím povedať, že niečo takéto som tu ešte nevidel. Celkom originálny filmeček s dobrým obsadením, strihom, kamerou a atmosférou, ktoré podfarbuje ešte hudba. Nechal som si to rozložiť v hlave a nakoniec sa prikláňam k vyššiemu hodnoteniu. A čo sa týka tejto imaginárnej lásky, je to zaujímavé, ale aj tak stojím za názorom Sylvestra Stalloneho vo filme Demolition Man: Nesmí se líbat? A to jsem to tak uměl. 80% - 4* ()
Asi nejlepší a nejoriginálnější romanťárna co jsem kdy viděl. Must see záležitost. ()
Sofia Coppola natočila film o Spike Jonezovi, a tak Jonze natočil film o Sofii Coppole. ()
Error 404: Girlfriend not found alebo varovanie pred predigitalizovaním našich životov. Jedinečný pohľad do budúcnosti, v ktorej sú počítače múdrejšie a ľudia tupší. S hodnoverne deprimovaným Joaquinom Phoenixom a príjemným hlasom Scarlett. Už teraz niektorí častokrát komunikujú viac so strojmi ako so živými ľuďmi, skutočné city upadajú, a tak už len čakám, kedy sa na trhu objaví nejaký iFriend pre osamelých. ()
Originální, dojemné, citlivé a příjemně hi-tech retro, ale strašně roztahaný, ke konci už vyloženě nuda. ()
Jak já jsem ráda, že se mnou moje Visty nekomunikujou jak nadržená koketa. Teď mi i errorový okno přijde sympatičtější. Těšila jsem se na další dramatickou taškařici alá Simone nebo Malkovich a místo toho jsem dostala konverzační romantiku, které tvůrci podkopávají nohy tím, že uvěřitelnější verzi holky na chatu vydávají za neuvěřitelnou verzi přiblblého oska, které vás má díky harddisku za pár vteřin komplet v malíčku. A ikdyž si odmyslím, že hlavní hrdina kecá (a kdo ví co ještě) se svým počítačem a zmanipuluju svůj mozek na přijatelnější verzi holky po telefonu, chatu, dopisech apod., nevychází mi z Her o nic lepší film než byla třeba Radnorova Svobodná umění. ()
Vzťahová hipsterská, mierne "nerdy" utópia a balada o osamelosti vyplnená snahou o dosiahnutie a prevedenie mýtu dokonalej ženy do nejestvujúcej skutočnosti. Jonzeho reakcia na virtuálne vzťahy (sloboda alebo obmedzenie?) v modernom pojatí, ktoré je hudbou budúcnosti sa sama vyvíja podobne ako Samantha - na prvý pohľad pôsobí dojmom dokonale premazaného originálneho romantického stroja, ale čím ďalej, tým viac necháva vynárať sa z útrob samotnú podstatu nereálnosti umelého univerza, ktoré diváka neustále ohuruje jednoduchými presvetlenými farebnými kompozíciami a dôsledne využíva prostredia a objektov v symbolickom význame (lietadlo, výhľad na mesto plné možností, interiérový a priemyselný dizajn) - a minimalistickou hudobnou zložkou, ktorá je ťažiskom emócií a premenlivých nálad hlavných postáv. Melancholicky nás dostáva hlboko pod kožu Theodora, ktorý sa stráca vo vlastných citoch a je neschopný sa vymaniť z väzenia vlastného tela, mysle a srdca, ktoré ho zväzuje a nedovoľuje mu pohnúť sa ďalej. Do jeho života teda vstupuje náhodný impulz, ktorý spraví prvý krok k (zdanlivej) zmene. Metafyzické hľadanie lásky priestorom a univerzom odráža symptómy dnešnej technologicky pokrokovej spoločnosti, ktorá sa poddáva veľkým nesplniteľným snom a túžbam, a každé zjednodušenie okamžite berie za svoje. Načo je skutočná žena, keď tu máme ženu, ktorá nám dokonale rozumie, zvláda všetko, čo od nej vyžadujeme, vie sa prispôsobiť, je múdra, vtipná, sebavedomá, ale nie je egoistická a nie je potrebné s ňou riešiť reálne problémy, ktoré sa vyskytujú v bežných vzťahoch? Nakoniec však, tak či tak, je to utópia a nič viac. Fyzická absencia zákonite ústi v psychologické naštrbenie vysnenej predstavy šťastného života v páre, ktorý nečakane (pre Thea, nie diváka - a trochu podivným spôsobom) končí v troskách jediným možným spôsobom - náhlym odchodom. Jonzeho pokus vyšiel omnoho lepšie než konkurenčná, avšak plytká, primárne na pobavenie mieriaca Ruby Sparks - aj vďaka sofistikovanejšiemu a hlbšiemu scenáru, ale hlavne samotnému Phoenixovi, na ktorého pleciach a zvládania emocionálnych polôh bez prítomnosti druhého človeka leží celý dopad filmu. Her je tiež jedným z tých vzácnych prípadov,, v ktorých sú všetky zložky - obraz, hudba, príbeh, herci - v harmonickej rovnováhe a presne a pozorne dávkované tak, aby dosiahli požadovaného výsledku. Nebudeme si však nahovárať, že to nemohlo byť ešte lepšie, ešte originálnejšie a neopozeranejšie, ak by napríklad Jonze zabrúsil do vôd psychologického filmu a nechal to o pár minút zostrihať. 80% ()
Originální a dojemné, co dodat více, zasloužený Oskar. Navíc sexy voice Scarlettky :) ()
(možný spoiler!) Jeden z nejchytřejších filmů poslední doby, který více než vizionářskou futorologickou fikcí je delikátní anatomií lásky, romantiky a také role člověka v moderním světě ovládaném všudypřítomnou IT. Děj se odehrává v nedefinované budoucnosti, která však vykazuje zřetelnou kontinuitu s naší současností. Nevidíme vlastně nic, co bychom neznali z našich každodenních životů; dnešní technologie jsou ve filmu pouze - logicky - na vyšší úrovni (povědomý je i onen retro styl oblékání, který koresponduje s pravidelnými módními cykly, jak je známe i teď). __Osamělý Theodore prochází složitým obdobím. Rozvádí se a má pocit, že vše podstatné v životě si už prožil. Je citlivý, vnímavý, ale současně pociťuje prázdnotu, kterou vyplňuje hraním her a různými náhražkami (např. na internetu: v chatovacích místnostech, virtuálním sexem apod.). Zlom přichází se Samanthou, operačním systémem jeho PC, který má vysoký stupeň umělé inteligence a do nějž se Theodore zamiluje. Výjimečnost filmu spočívá v tom, že Theodor i divák beznadějně podlehnou iluzi, že i Samantha se zamiluje do Theodora. Jejich vztah je totiž tak něžný, tak krásný, tak skutečný. Jejich rozhovory jsou tak vtipné a duchaplné! V této záplavě emocí se snadno ztratí podstatné detaily: Samantha je umělý (!) komerční (!) produkt (!), o kterém se Theodore dozvěděl z reklamy. Je to složitý algoritmus, který byl nějakou korporací vytvořen tak, aby po vstupní diagnostice byl naprosto customer-specific a aby se choval zcela přirozeně (včetně pochyb o sobě samém a domnělých emocí). Tím nejdůležitějším detailem (pro mou interpretaci klíčovým) je však Theodorovo cyranovské zaměstnání: Píše osobní dopisy za ty, kteří nejsou schopni (nebo nemají čas) své city dostatečně vyjádřit. Vědomě se obracejí k náhražce a Theodore se tak účastní grandiózního podvodu (a jistě dobrého byznysu) na adresátech, kteří podléhají iluzi, že city z řádků dopisů jsou autentické. Stejným způsobem je však podveden Theodore sám prostřednictvím Samanthy, která navzdory různým (projektovaným) náznakům vymanění se z rámce pouhého umělého algoritmu stále zůstává neživým produktem IT vývojářů - a tedy neživou náhražkou. Z tohoto pohledu může být následné ukončení vztahu se Samanthou (její "odchod") např. výsledkem snah producenta OS1 o omezení životnosti produktu (o licenční politice softwarových firem v nedefinované budoucnosti můžeme různě fantazírovat). __Jelikož Samantha je customer-specific (dokonale zná Theodorovy záliby, práci, minulé vztahy, sexuální preference), zintenzivňuje nám náhled na Theodorovu osobnost. Theodor touží po lásce, ale díky Samantě si můžeme uvědomit, že láska je do značné míry sobecká emoce, která je korigována kompromisy, jež reálný vztah nutně přináší. Se Samanthou je to jiné, protože Theodore fakticky stále zůstává osamocen, zůstává sám se sebou; Samantha mu pouze umožňuje ventilovat přemíru emocí, které v sobě dusí. Theodor se nechává obelhávat náhražkou a dostává za to částečné uvolnění tíhy duše a iluzi krásného vztahu (který se líbí i nám divákům, protože má rysy přirozenosti a je prost klišé - bylo by zajímavé sledovat OS1 ve vztahu s nějakým buranem). Podstatným rysem popisované společnosti budoucnosti pak je, že se nikdo nepozastavuje nad tím, že chlap randí s počítačem. Vztah člověka a elektroniky se stává přirozeným a všeobecné podlehnutí náhražkám se stalo normou. __Přetrvávající osamělost, sociální uzavřenost, obklopování se (krátkodobými) náhražkami, ovlivňování nejintimnějších sfér našeho soukromí komerčními firmami a individualismus jsou fenomény dneška, které film zajímavým způsobem extrapoluje do celkem realistické podoby budoucnosti. Zda je to pozitivní nebo negativní představa, záleží na každém z nás... Když se pak k výbornému scénáři připočítají skvělí Joaquin Phoenix a Scarlett Johansson, výborná hudba i kamera, dostaneme jeden z nejsilnějších a myšlenkově nejpodnětnějších filmů, jakých byl Hollywood v posledních letech schopen. () (menej) (viac)