Réžia:
Dario ArgentoScenár:
Dario ArgentoKamera:
Vittorio StoraroHudba:
Ennio MorriconeHrajú:
Tony Musante, Suzy Kendall, Enrico Maria Salerno, Eva Renzi, Umberto Raho, Renato Romano, Giuseppe Castellano, Mario Adorf, Rosita Torosh, Werner Peters (viac)Obsahy(2)
Geniální filmový debut Daria Argenta s hudbou Ennia Morriconeho a kamerou Vittoria Storara (APOKALYPSA, POSLEDNÍ CÍSAŘ). Noční procházka romantickým Římem se pro amerického spisovatele Sama Dalmase stává peklem ve chvíli, kdy se ve vstupu do galerie stane svědkem pokusu o vraždu. Maskovaná postava v černém plášti a rukavicích se snaží zavraždit mladou ženu. Jen díky Samovi je žena zachráněna, a jak se později ukáže, jde o jedinou přeživší oběť sériového vraha. Policie případ brzy přestává řešit a Sam se spolu se svou dívkou rozhoduje vypátrat zabijákovu totožnost na vlastní pěst. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (116)
Jakmile mne u gialla neosloví příběh nebo nepohltí atmosféra, jsou mi nějaké vizuální orgie víceméně ukradené. A to je přesně případ Daria Argenta a (nejen) jeho prvotiny. Co naplat, že tímto filmem inspiroval spoustu dalších režisérů, za to mu patří velký dík, ale jen proto nemohu dát jeho debutu lepší hodnocení. ()
Černý latex, nože na červené podušce, vraždění krásných žen, krev, přitažlivost hororu v ději detektivky, neskutečně mrazivé pohledy obětí do kamer. Jakože prvotní milník gialla se mi Crystal Plumage Bird líbil, ale musel jsem neustále překusovat nějaký nesmysly, jakože třeba hlavní hrdina neumí rozbít sklo a vlastně tam celou dobu jenom tak chodí a plytce vyšetřuje a kdyby jim vrah furt netelefonoval, tak na něj ani nepřijdou. A při scéně, kdy ho nějakej henchmen ve žlutý bundě nahání po městě, v jehož davu neskutečně dementně zmizí, jsem se hypertlemil. 3,5* ()
Celkem dobrá Argentovka ale na jeho jiné filmy nemá. Nedá se říct že by to bylo špatné, ale film se celkem dost táhne, a oproti třeba Deep red, to nemá takovou atmosféru. Naneštěstí herci jsou solidní a do toho hraje geniální Morriconeho hudba. A ten konec je mňamozní, jen škoda že nepadlo více obětí, hodnocení mohlo jít výš. ()
Bird with the Crystal Plumage je podle mě příběhově typicky argentovskej film z jeho ranější tvorby, založenej hlavně na detektivním stylu a až druhořadě na hororovým žánru. Nicméně vyšetřovací část je moc pěkně udělaná, sice vrah je celkem lehce uhádnutelnej skoro hned ze začátku, ale Argento se celkem umě snaží celou věc zamaskovat a působí to docela dobře, že si člověk neni úplně jistej a konečný vysvětlení je docela inteligentně podaný, což se teda moc nevidí. Hrorová část, ale už postrádá nějakou větší gradaci, herci se tam tak nějak plácaj a řvou, ale člověk jim ten strach stejně moc nevěří a vrahova osoba je tady taková nemastná neslaná, krom toho zabíjení se tady obešlo bez jakýchkoli gore efektů, objevilo se jen pár cákanečků krve, což je docela škoda, chtělo to trošku přitvrdit. ()
Klasický rukavicový Argento. A je to opravdu povedené giallo, vůbec není poznat že je to debut tohoto italského klasika. Scénář je výtečný, založený na jediném, zdánlivě nepodstatném detailu a Storariho kamera je luxusní. Paradoxně se nemůžu ubránit dojmu, že Morriconeho hudba je tentokrát nejslabší složkou filmu. Každopádně, co do atmosféry děsu a strachu byla mnohem lepší Suspiria. ()
Galéria (137)
Fotka © Constantin Film
![Pták s křišťálovým peřím: Přízrak teroru - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/158/162158351_0835ac.jpg)
Zaujímavosti (4)
- Část peněz pro svůj režijní debut si Argento půjčil od svého zámožného otce a další prostředky poskytli němečtí producenti filmu. (koval45)
- Natočeno za šest týdnů. (Chatterer)
- Při psaní scénáře se Argento inspiroval novelou amerického spisovatele Fredrica Browna "The Screaming Mimi", která byla už v roce 1958 zpracována ve filmu stejnojmenného názvu Screaming Mimi (1958). (koval45)
Reklama