Réžia:
Lucio FulciKamera:
Luigi KuveillerHudba:
Ennio MorriconeHrajú:
Florinda Bolkan, Stanley Baker, Jean Sorel, Silvia Monti, Alberto de Mendoza, Ely Galleani, Leo Genn, Anita Strindberg, Lucio Fulci, George Rigaud (viac)Obsahy(1)
Dceru respektovaného politika Carol Hammondovou (Florinda Bolkan) trápí už dlouhou dobu psychedelické a makabrózní noční můry. Navštěvuje proto psychiatra, který jí poradí, ať si své sny zapisuje, aby je potom na sezeních mohli důkladně probrat. V jednom takovém snu se jí zdá, že zavraždí svou zhýralou sousedku, která je známá svým otevřeným přístupem k sexuálním radovánkám a konzumaci drog. Zanedlouho zjišťuje, že sousedka byla doopravdy zavražděna, a to stejným způsobem jako v jejím snu. Carol se stává ihned hlavní podezřelou, ale je také možné, že někdo z jejích blízkých zneužil jejích zápisků a vraždu zosnoval přesně podle jejího snu. (Chatterer)
(viac)Videá (2)
Recenzie (30)
Fulci bohužel velkou část svého filmu věnuje největší slabině žlutého žánru, tedy kriminálnímu vyšetřování, a ani on nedokázal do tohoto hnisajícího vřídku na kráse italského gialla vpíchnout léčivou esenci. Invence v podobě vynikajících snových pasáží, tak typicky fulciovsky syrových, střípky žánrové atmosféry, zejména honička v temném podzemí se povedla, či náznaky erotického dusna jsou spolehlivě ubíjeny sáhodlouhými a nezáživnými etudami s kriminalisty a jejich pátráním. A samotné finále pak místo gradace napětí nabídne pouze poklidný rozhovor. WTF Lucio?! A tak bohužel jen velmi odřená trojka. ()
Roku 71' bylo giallo díky Argentovi na vrcholu, tak není divu, že všichni se chtěli svést na tak úspěšné vlně. Fulci také přidal svou trochou do žlutého mlýna, i když na něj poněkud atypickou. Drtivou část filmu totiž zabírá policejní vyšetřování, vyslýchání podezřelých a odkrývání falešných stop po pravé identitě vraha. Pokud tedy čekáte mordýřské orgie, hledejte jinde (rozpitvaní psi jsou ale docela mňamkou). Předčasným koncem se jeví ona napínavá desetiminutová honička v kostele, protože následující dění je už spíš povinným rozlousknutím pointy. Díky Morriconeho umu a bizarním halucinacím však nedovolí nudit, což je taky důvod, proč ta čtvrtá hvězda. ()
50% Lidi, dospějte! Ne vždy, když se na plátně exhibuje krásné poprsí, musí to být hnez za 4*. A LIZARD IN A WOMAN'S SKIN je značně nadhodnocené a poněkud vyčpělé giallo, které si zde jistě vysloužilo tak vysoké hodnocení především díky několika (byť mistrným) erotickým lesbickým scénám, které Fulci natočil ve stylu omané psychedelie. Zaujme i několik dalších sureálných / snových scén, ty se ale s úderem 30 minuty již neopakují. Napětí je pak nulové, záplatka relativně laciná, giallo, které se odehrává v Londýně mi nesedí (obecně) a tvrzení, že se jedná o Fulciho variaci na Hitchcocka - prosím, NE! Moje mírnější hodnocení jde hlavně na vrub několika dobře komponovaným scénám a jako vždy skvostnému soundtrack od Morriconeho, bez kterého by tenhle film byl ještě míň než poloviční. ()
Notně netypický Fulci, který místo klasického šrotování bezbranných lidí dává přednost detektivnímu příběhu o halucinacích mladé ženy, které jsou možná s vraždou sousedky spojeny více než jenom ve fázi snu. Výrazně je v tom cítit Hitchcockovská paranoia (sny, barevné spektrum), ale taky, i když je to díky roku vzniku přirovnání notně scestné, DePalmovský úlet (LSD, lesbičky). Fulci se projevuje jako zdatný řemeslník, který tentokráte kočíruje i výrazně výtvarnou kameru, úžasně pracuje se střihem a celkově umí i po letech napnout (scéna v útrobách varhan). Bohužel standardně prohrává na poli vypravěčském a chvílemi je film zbytečně roztahaný a upovídaný. Jinak ale asi to nejlepší, co jsem od něj prozatím viděl. 4 ½. ()
70' giallo móda, která nemohla minout ani mistra gore Luci Fulci. Na první Fulciho giallo "A Lizard in a Woman's Skin" jsem byl skutečně zvědav, zvláště po nedávném opravdu mimořádném zážitku s o rok starším "Don't Torture a Duckling". Nedostatek sražené krve a množství krvavých vražd zde režisér Fulci vynahrazuje úplně něčím jiným, svým talentem pro tajemno à la Hitchcock. Předností tohoto filmu je jako u "Don't Torture a Duckling" brilantní technické zpracování téměř po všech stránkách. Psychedelická halucinogenní atmosféra (úvod je opravdu znamenitý), lesbické orgie (pěkná scéna Bolkan+Strindbergh), hippie charaktery, schizofrenické motivy (lidem s touto nemocí film spíše nedoporučuji), oslnivé speciální a visuální efekty (Ascani+Rambaldi), osvětlení, známé rozdělení obrazu, velmi komplexní scénář zahrnující nějaké ty falešné stopy a početná kroucení, snové sekvence s velmi tísnivou místy až klaustrofobickou atmosférou. Dobrá je i creepy hudba od mistra Morriconeho, která spolu s atmosférou zrychluje místy zbytečně rozvleklé a natáhnuté tempo filmu. Florinda Bolkin je ve své hlavní roli opět velmi přesvědčivá, především pak v pocitech strachu a úzkosti. Dlouhá hororová sekvence v opuštěné katedrále, kdy je Florinda Bolkan (Carol) sledována maniakem s nožem, patří k tomu nejlepšímu nejen z tohoto filmu, ale z celého subžánru, tam jsem viděl Hitche hned několikrát (viz např. schody, podobně jako ve Vertigu atd). K této scéně patří ještě jedna neuvěřitelně realistická, ohavná a šokující, která se odehrává na stejném místě. Týkala se zvířat a dokonce došla až k soudu, kdo film viděl, jistě mi dá za pravdu. Nadprůměrná giallo detektivka s trochu upovídaným koncem, nicméně i tak šlo stále o skvělý zážitek, o který se postaral neuvěřitelně komplexní tým kolem jednoho všestranně nadaného režiséra. Komentář zde jako pátý v pořadí.. ()
Galéria (64)
Zaujímavosti (3)
- Ve Francii vyšel film také pod názvem Carole. (Chatterer)
- V USA vyšel film pod názvem Schizoid. (Chatterer)
- Režisér Lucio Fulci čelil dvom rokom väzenia pre obvinenie z použitia živých psov pri natáčaní kontroverznej scény v pokusnom laboratóriu. Zachránil ho maskér Carlo Rambaldi, ktorý na súde ukázal použité atrapy psov. (whack)
Reklama