Réžia:
Olga SommerováScenár:
Olga SommerováKamera:
Olga Malířová ŠpátováHudba:
Aleš BřezinaVOD (3)
Obsahy(1)
Režisérka Olga Sommerová zachytila vo svojom celovečernom dokumente profesnú kariéru i súkromí život najúspešnejšej českej i československej športovkyne všetkých čias, ktorá sa po roku 1968 dostala vďaka svojmu zásadovému postoju do nepriazne vtedajšieho politického režimu. Film bilancuje dramatický osud slávnej športovkyne. So siedmimi zlatými a štyrmi striebornými olympijskými medailami je Čáslavská doteraz najúspešnejšou česko-slovenskou športovkyňou. Po strhujúcom víťazstve na Olympiáde v Mexiku roku 1968 ju vyhlásili za najlepšiu športovkyňu sveta a druhú najpopulárnejšiu ženu planéty po Jacqueline Kennedyovej. V roku 1968 však podpísala protirežimistický manifest Dvetisíc slov a svoj podpis nikdy neodvolala. Po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy nasledoval však spoločenský pád, a to z politických dôvodov. Po roku 1989 sa Věra opäť vrátila na vrchol spoločenského života, keď pôsobila ako poradkyňa prezidenta Václava Havla, ale v r.1993 po rodinnej tragédii nasledoval opäť dramatický pád. Jej syna odsúdili pre zabitie otca. Čáslavská zostala 16 rokov v ústraní. V roku 2010 sa však opäť vrátila do života, ako sama vraví, vstala z mŕtvych. Jej osud je nielen zaujímavým ľudským príbehom, ale je to aj obraz vývoja našej spoločnosti za posledných 40 rokov. (RTVS)
(viac)Recenzie (156)
Hezké, dojemné, ze života, zábavně a vkusně natočené. Obdiv nejen výbornému dokumentárnímu filmu, ale této ženě především! ()
Dokumentární příběh o ženě, která si vybojovala mnohé a my můžeme být hrdí, že se stala hrdinkou, díky které nás vnímal svět opět o něco víc. ()
Dokument o této úžasné ženě může snad dobře udělat zase jen žena. No a když se takového portrétu zhostí velká dáma českého dokumentu Olga Sommerová, výsledek je tomu odpovídající. Navíc si přibrala dceru coby kamerawomanku. Snad jen drobná připomínka - toho Boka bych zkrátil a možná ještě pár míst, ale to jsou jen drobnosti. Jo a málem bych zapomněl - velmi dobrá práce s hudbou, která je pro dokument, pokud jsem se dobře díval na titulky komponována. Prosím admina, aby doplnil autora hudby. ()
Závěrečná sekvence je nesmírně silná. Důležitý dokument, který ukazuje na příběhu jedné silné ženy, jak moc velký svině a vlastizrádci komunisti jsou. V době normalizace se naší slavné reprezentantce dostalo lepšího postavení i v Mexiku... ()
Profi dokumentární CV slavné sportovkyně, statečné ženy, paličaté dámy, co víc dodat... Snad jen, že kratší stopáž by možná dokumentu slušela víc. Závěr působil lehce "protahovaně"... ()
Život sám se někdy chová jak ten nejbláznivější scénárista a pro Věru Čáslavskou to platí v míře vrchovaté. Strmé vzestupy i pády, žádná povlovná hanácká rovinka. O to víc zamrzí, že o těch pádech se až tak nemluví. Samozřejmě v člověku je jistá bázeň před utrpením, které jde až na dřeň, a jedině čas dokáže zmírnit bolest od nesnesitelné po snesitelnou, ale i tak je člověk tvor ubohý, plazící se po zemi... A ta bolest tam přetrvá a možná proto ta nechuť znovu drásat ty rány. A pak je vlastně zázrak normálně "fungovat", smát se, pracovat. Věra to dokázala! A to dává naději i útěchu těm, kteří něčím podobným prochází, že i na konci toho tunelu je aspoň nějaký nepatrný plamének nového života... ()
Dokument o silné ženě, která to všechno ustála se ctí. ()
Věrnost, čest, ochotné srdce a nejsmysluplnější český film za poslední roky. ()
Mile zpracovaný a odvyprávěný dokument o naší troufám si říct nejlepší sportovkyni a zároveň o silné ženě, které osud připravil mnoho kopanců, boulí a modřin a ona se stejně pokaždé dokázala zvednout. ()
Ježkovy voči, já jsem u toho i brečel. ()
Slabší 3*. Velmi příjemný, osobně laděný dokument, který dává možnost hlouběji poznat některé životní okamžiky Věry Čáslavské. Bohužel se, za účelem jednoznačného vyznění, vyhýbá mnohým kontroverzním tématům. ()
Osobnosť ako pani Věra Čáslavská by si zaslúžila aj 10 dokumentov, úžasná žena. ()
Mnohem důstojnější dokument než pozdější Zátopek (2016), ano na Zátopka se tu taky vzpomene. I když ono je asi mnohem snazší točit o někom živém. ()
Herci mají hrát, sportovci sportovat, kulisáci stavět kulisy a vrazi mají být potrestáni. Kdo chce jinému stavět morální laťky a nastavovat zrcadla, měl by sám být na výši. Vynikající sportovkyně, ale tohle že by měla být morální modla? No to snad opravdu ne. Nedá se zapomenout těch 11 medailí, jenže stejně tak nelze zapomenout na to co následovalo po roce 89. Poslední třetina dokumentu působí katastrofálně a téměř jako výsměch společnosti ..... ()
Pěkný dokument o velké bojovnici, velkých úspěších a velkých křivdách. Spousta zajímavých archivních záběrů doplněných o ty novodobé, jako návštěva Mexika, olympijského stadionu a svých bývalých tamních žaček a setkání s Japonci, věrnými fanoušky a obdivovateli, kteří Věru tak nějak přijali za svou, asi jako Finové Emila a Danu Zátopkovi. ()
Věra Čáslavská mě hodně zaujala. Číší z ní velmi dobrá energie, žena, která milovala život takový jaký byl. Připadalo mi, že je velmi ráda, že se o ní točí dokument, moc ráda byla znovu tou uznávanou umělkyní, která patří národu. Má za sebou bezpochyby velmi zajímavý životů plný značných překážek a osobních krizí - nic s čím by se správný samuraj nepopral. Věra byla navzdory problémům jak v osobních tak profesním životě velmi optimistickou ženou, která ačkoli by mohla cítit křivdu a hořkost přetavila ji v cosi prospěšného (možná to zkusila a zjistila, že tudy cesta nevede - ale o tom se v žádných dokumentech nemluví). Nevím, co jaké míry naváděla Olga Věru - respektive do jaké míry určovala směr, kterým bude dokument plynout, každopádně mi přišlo, že z hlediska jakéhosi hlubšího vesmíru Věry Čáslavské je pro ni konkrétně mnohem zásadnější jakýkoli osobní nezdar - než ten sportovní. Dokument je moc zajímavě natočen, velmi citlivě a jde z něho cítit velmi pohodová atmosféra - celé to bylo laděno do jakého si "domova". Děkuji Věře za to, že nám otevřela srdce a také za to, že reprezentovala náš národ důstojným způsobem. ()
Jediné co není falešné na tomto dokumentu jsou sportovní úspěchy paní Čáslavské ()
Olga Sommerová odvela dokonalou dokumentárni práci na kterou je radost se dívat, Věra Čáslavská jejich 11 medajlí z OH nikdo jen tak v ČR nepřekoná a lze ji jen obdivovat za jeji odvahu k politickému dění té doby a následně rodiné problémy. ()
Konečně! Hltáme dokumenty o životních ztroskotancích, rádobyzajímavých figurkách s životností pár výtisků novin (že pane Smetano?) nebo h-různé časosběrné dokumenty, ale občas pro les nevidíme skutečné stromy..Kdo jiný si zaslouží celovečerní dokument, a to bez skrupulí oslavný, což nemyslím nijak ironicky, ale spíš heroicky, než tahle žena z velkým Ž a pro mě jedna z největších Češek!? Opět se v něm zcela přirozeně potvrzuje, že skutečné osobnosti jsou naprosto normální a skromné. Hluboce se vám klaním paní Věro za to, co jste pro tento národ bez velkých keců a gest udělala. Jste žijící legenda a velký vzor! ()
Gudaulin a NinonL to napsali dobře. Věry Čáslavské si nesmírně vážím za sportovní výkony a statečný postoj vůči komunistickému režimu. Ten film o ní ale byl velmi slabý a ty hvězdy ode mě má jen za shora uvedené dvě věci. Divím se, jak je možné, že Čáslavská nevyslovila jméno "Matlochová", což byla její trenérka, která z ní udělala to, čím byla. Na záběrech byla několikrát a jmenoval je někdo jiný. Čáslavská ale nebyla sama - měla kolem sebe další výborné gymnastky, které sice zdaleka nedosahovaly její úrovně, ale tvořily s ní tým (jen Dádu Sedláčkovou si vybavuju). A zase ani slovo o nich. Jak je to možné? A jak je možné, že ve filmu nezaznělo, že Odložil získal na olympiádě v Tokiu stříbrnou medaili na 1500 metrů? Čáslavská o něm jen utrousila, že to byl vytrvalec, ale mezi mílařem a vytrvalcem je propastný rozdíl. A jak byla ve filmu traktovaná událost, při níž Odložil umřel, to snad ani nebudu komentovat. Žádná kolegyně gymnastka kolem ní ve filmu není, nikdo, kdo s ní v době úspěchů byl, jen jakási přisprostlá osoba - a bohužel i exprezident. Snímek rozhodně není dokumentem, ale adorací. Budiž, většina lidí to má ráda. ()
Reklama