VOD (3)
Obsahy(1)
Príbeh mladej ženy, ktorá v roku 1973 nasadla do nákladného auta a v centre Prahy zabila osem ľudí. Svoj čin považovala za akt pomsty spoločnosti, ktorá jej podľa nej celý život ubližovala, a v roku 1975 ju ako poslednú ženu v Československu popravili. Snímka je existenciálnou drámou Olgy Hepnarovej, príbehom osamelého človeka vymedzujúceho sa voči väčšinovej spoločnosti, príbehom, ktorý vyústi do tragédie a niet v ňom víťaza ani porazeného. Film ponúka pohľad na traumatický život aj čin titulnej hrdinky z určitého odstupu tak, aby sa emotívne neprikláňal na stranu Olgy Hepnarovej. Súčasne je aj drámou ľudí z jej okolia a jeho tvorcovia sa snažia nájsť príčiny jej strašného agresívneho aktu. (ASFK)
(viac)Recenzie (660)
Možná trochu zmatené, nesouvislé, chvilkami nejasné. "Dokumentární časosběrný" děj bez "vysvětlení" je na škodu. Asi nebylo dost materiálu pro více detailů ze života "hrdinky". Moc to se mnou nehnulo, nijak jsem ji nelitoval a nevím jestli to mělo ukázat, jak se tito lidé cítí... jestli ano, tak to neukázalo. Kdyby každý řešil problémy takovýmto způsobem, tatrovka nestačí vyrábět náklaďáky. Bylo to bez hudby! Vidíte, jde to. Ale i tak za ***. Ke čtyřem tomu přeci jen něco chybělo. ()
Plním slib a přestávám kompletně ignorovat nový český filmy. Nicméně na první pokus jsem si nevybral úplně nejlíp - věnováno Františku Vláčilovi. Na to bacha, to není pro každýho. Ani pro mě ne. Ale je to silný a dokázal jsem se postupně vžit. I když je Olga tichá, nahrbená, blbě čumící a veskrze nesympatická hlavní postava. Jednu věc jí závidím. Stehno Šoposké kolem krku, mňam. ()
Informační hodnota, bohužel, minimální. Případ jsem znal rámcově, film mě alespoň donutil si přečíst na netu 2 články a dozvědět se mnohonásobně víc, než mi dodalo toto dílko. Zajímavě - tzv. artově, což povětšinou znamená nudně - natočené, hlavní hrdinka super výkon. Ale proč to sakra udělala, jakou vadou trpěla a jak to vlastně bylo, tak to jsem z toho nepobral. Hodnocení zachraňuje výkon hlavní hrdinky a příjemné lesbické scény, které alespoň trochu potěšily, ikdyž jsem je zrovna tady moc nečekal. ()
Tento film mi doporučovala moje kamarádka a že je perfektní. A podle mě je to normální film na který se dákoukat. ()
Možná to byl účel .. dlouhé a nudné záběry, nepříjemné scény na sledování. Film proti srsti. Ryze umělecký film, který má bohužel mezi českými tvůrci čím dál větší oblibu. ()
Psychologická dráma vypovedajúca o beštiálnom čine v podstate nebeštiálnej osoby. Príbeh tak mrazivý a pravdivý, že v človeku určite čosi ostane. Mne ale to spracovanie veľmi nesadlo, lebo bolo na môj vkus príliš rozvláčne a nezameriavajúce sa na podstatné udalosti. Na druhej strane to ale vyvažuje brilantný herecký výkon Michaliny Olszanskej. Takže v globále to hodnotím ako jemný nadpriemer, ale dalo sa z toho určite dostať viac. 55 % ()
No... Tak to bylo až moc umělecký. ()
Film jsem s velkým vypětím shlédl, protože jsem chtěl vidět, v čem je to tak oslavně prezentované dílo tak mimořádné, aby tady mimo jiné od řady přispěvovatelů, se kterými se ve většině případů nezávisle shodnu. Bohužel, film jsem viděl v televizi v návaznosti na 13. komnatu (shodou okolností, kde byla dost trapná "zpověď" fotbalisty, trpícího depresemi z nezvládnuté kariery...) a uvědomil jsem si tak trochu, že tohle byla taky 13.komnata, tentokrát psychicky narušené osoby, která měla na svědomí jednu z nejhorších masových vražd v dějinách naší země ve XX. století. Duo režisérů, z nichž se jeden podepsal na scénáři se zoufale snažilo - a napodobilo, i když dost neuměle, co se dalo. Toto použití černobílého formátu je podle mně dneska už jenom pro "intelektuální" hrátky a onen nicneříkající (tady často tak obdivně zmiňovaný) odstup je skutečně opravdu tak pro formát 13. komnaty, skutečně - podle mého názoru - na úrovni onoho Martina Fenina. Tvrzení, že tragedie nemá vítěze a poraženého je jenom oním zvráceným pohledem na danou událost, protože poražení byli zejména ti, kterým se střet s nákladním automobilem, řízeným vražedkyní stal osudným a ještě více těm, kteří po nich zůstali a nesou si ta traumata ze ztráty blízkých dodnes. Je zajímavé, jak se určitá část intelektuálů a umělců věnuje se zanícením podobným anomáliím - vrahům a zločincům obecně, ale i různým společnost "bourajícím" a "měnícím" osobám a nezajímají je vůbec důsledky a dopady počínání těchto vyšinutých jedinců na normální běžné lidi kolem nás i nakonec nás samotných. Takže jenom další zbytečný, formalistický a hlavně nic obecnějšího neříkající film, který kromě onou panoptikální napodobeninou humbuku zvaného Oscar (u nás Český lev) bude asi tak desetkrát předveden na "uměleckých" kanálech České televize v průběhu příštích deseti dvaceti let, pokud ovšem do té doby televize neskončí úplně. Film, který není schopen zaujmout (třeba i v dlouhodobějším horizontu) širší publikum, je i přes sebeoslavování v rámci čím dál tím víc od života odtrženější komunity "tvůrců" úplně zbytečný a ukazuje na zoufalou a v zásadě zbytečnou snahu jenom exhibujících tvůrců, kteří ukazují, že s kritiky dle Čapka mají společné to, že by hrozně rádi, ale neumí to.....mysleli si snad Weinreb, Kazda a spol. že stvoří něco a la Hořící keř? No ani náhodou a každému soudnému člověku je asi jasné, proč. ()
Od Spalovače jsem neviděl lepší psychologické drama z českých končin. ()
Proniknout do mysli nemocného člověka je dost dobře nemožné. Obzvlášť snažíte-li se o to reálným popisem a přistupujete-li k věci maximálně racionálně. (Podle mě například popsal zrůdnost a obskurnost druhé světové války až Grass ve svém Plechovém bubínku, protože se o cokoli racionálního ani nesnažil.) Filmaři tohoto filmu se pokoušeli využít veškeré umění svého řemesla. Výborné je třeba černobílé provedení připomínající úspěšnou éru 60.let. Ale už jen ona snaha o dokumentární přesnost musí zákonitě zklamat, když nejspíš málokdo má stejnou zkušenost s vnímáním reality a světa kolem jako hlavní hrdinka. Dále pak člověk velmi složitě udržuje odstup od postavy, která je na plátně neustále a způsobila tak dobře známý násilný zločin. Hlavním tématem by vlastně měla být otázka morálky, posuzování a trestání zločinů v pominutí smyslů a přístup společnosti k odlišným lidem (psychicky a sexuálně) a k řešení psychických poruch. To se sice ve snímku nepřímo řeší také, ale při veškeré snaze o co nejobjektivnější pojetí nakonec převládá voyerské zaměření na detail a tristní soukromí vražednice, případně i lidí kolem ní. ()
Citlivo spracovaný príbeh. Veľmi prirodzená dobová autentickosť, skvelá výprava a čo je najpodstatnejšie výborné obsadenie so skvelou Michalinou Olszanskou, kde sa nestratili ani ostatní. Trochu mi chybovalo širšie spektrum rozpracovania po brutálnom čine. Aj tak páni režiséri, skvelá práca. Veľmi vydarený i keď nechvalný životopisný príbeh. ()
Úžasný film. Škoda ze sa u nás ne točí viac filmov v podobnom štýle. ()
Na to, aby někdo spáchal sebevraždu, musí mít silnou vuli, holčičko. To ty nemáš. Pokud existuje nějaká svoboda, tak je větší v člověku, který není vázán na kolektiv. If there is any freedom, then it is bigger in a man with no links to the others (The Quiet American). Hatred that wont hurt anybody except perhaps me myself. Snažím se, aby mi samota nebyla přítěží, ale abych v ní byla štastná. I try not to worry about loneliness but to be happy with it, despite all the sadness and bitterness. She has no idea how lonely I am (na kole sama na Moravu). Tak, jako se obejdu bez lidí, obejdu se i bez tance. I can do without ppl, so I can do without dancing as well (jo, bezva, je to v češtině, nebudu muset nic přepisovat – ted to mám dvakrát). I really wish I could rise above myself, as you wrote me before. Tvl, ta by mobil nedala z ruky. Jenomže dneska píše každej dement, protože mu to doba umožnuje. Tehdy na ni spíš koukali jako na exota. Hele, má taky narozeniny – pak je slavili ještě v Baked in Brooklyn. My jsme ti Olinko k narozeninám zatím nic nekoupili. We havent bought any gifts for your birthday yet. Co by sis přála? What would you like? Odejít z domova. To get out of here. Tak dobrou chut. Bon appétit. Ty jsi uplně šílená. You are completely mad. Jednou mi zaplatíte za svuj smích a za moje slzy. One day you will pay for your laughter and my tears. Sandy Winiferová. Já bejt vaší matkou, tak bych vás oběsila. If I were your mother I would hang you. Nikdo se nemusí namáhat. Kdybych chtěla, tak to udělám sama. You dont need to bother. If I wanted I would do it myself. Hele, z toho si nic nedělej. Mě fotr mlátil, mučil mě, máti pobodal nožem, řeznickym, to bylo hovado. Such an animal. Budto chcípneš, nebo vydržíš. You either die or survive, but its often fucking hard. Je mi taková hanba, že jsem byla závislá na lidech. I m so ashamed I was dependent on ppl. I m not anymore. Na podniku mě obvinili neprávem bez duvodu. For example at word they blamed me without any reason. Máte lidi vubec ráda? Do you like ppl at all? Mě už realita nezajímá. I no longer care about reality (jenomže realita je dneska jiná, svět se rozpadá malý český svini). Já se ted na svět dívám jinak. Jako na neživou hmotu. As inanimate matter. Abstraktní v tom smyslu, že se mě nedotýká. Its abstract bcs it doesnt concern me. Svět nemá žádnou hodnotu. The world has no value. Do you value yourself? Tak tady odtud to má. Nejdříve jsem nevěděl, jak správně odpovědět. Pak vždy ano. Jdeme do práce? Do we go to the work? Dormiphen. Obět dospělých a hračka školních dětí. A toy for adults, a victim of children. Dragonlady, mummy, fallen angel and sleeping virgin. Dračice, nalomený anděl, spící panna. Moji trapiči jsou nemilosrdní. My tortures are merciless. Jsem zrudný člen stáda a černá ovce rodiny. I m the beast in the flock, the black sheep of my family. Utěky ze školy, z domova, že života. V dětské léčebně poznávám nevědomost a zbytečnost psychiatrické vědy. How blind and useless psychiatric medicine is. Chata – symbol osamělosti. Rok a pul na pokraji svých sil odcházím bydlet do podnikové ubytovny, penzionu, který se ukáže být nestvurným Babylonem, kde se dá přežívat jenom silou vule. Zubožená jako poslední narkoman. City na pokraji vyčerpání. Naděje už na dně. Ale nalomený anděl nezlomen. And the fallen angel is not broken. Proč to dělám? Aby si uvědomili bezmocnost jedince. To let ppl realize how a helpless individual can end. Jsem v horším postavení než americký černoch. Proč? Protože jsem sama. Tisíckrát jsem byla lynčována. Otcem vylákána do sprch a tam do krve zbyta. Mockrát mi bylo dáváno na vědomí, že jsem ubožák, kterej nemá ve společnosti slušných lidí co dělat (cítím spojení). Bilance osobní. Emotional condition. Jsem sexuální mrzák. I m sexual cripple. Jsem zničený člověk. Člověk zničený lidmi (to je to Cílkovo – vyžívala se v tom – určitě by mu neškodil pobyt v pracovním táboře). Mám tedy na vybranou. Therefore I have a choice - to kill myself, or kill others. A rozhodji se takto. My decision is as follows – I will get revenge on my haters (zabiják). Oplatím svým nenávistníkum (převrátil jsem to). Kdybych odešla jako bezejmený sebevrah, bylo by to pro vás příliš laciné. You wouldnt pay the price if I became an anonymous suicide. A protože je společnost takový suverén, že není schopna sama sebe odsoudit... And bcs society is too sovereign to condemn itself. Já, Olga Hepnarová, obět vaší bestiality. Victim of your bestiality. Odsuzuju vás k trestu smrti přejetím. Sentence you to death by being run over. A prohlašuju, že za muj život je x lidí málo. And declare a few lives is too cheap a price for my life. Acta non verba. All-seeing-eye, falešnej pastýř (1.07.53). Měl jsem pravdu. Když mě popraví, muj čin bude mít větší cenu. If they hang me, my crime will have a higher value. Došly mi nadlidské síly. I ran out of superhuman strength. Nejsem Buh a přesto trestám. I m not God and yet I punish (Romans 12). Jsem buh svého osobního práva na pomstu. I do so due to my personal right to revenge. Once you are a poor victim, next time you are God. Nejsem člověk lidský, tím méně křestan (nvm, jesli jde o přepis, co tím případně sledujou – komunismus byl nelidský). Každý pokrok něco stojí. Every improvement has its cost. Zlo se nedá napravovat zlem. Evil cant be rectified with evil. Lidi byli vždycky zlí. Ubíráte člověkovi možnost, aby si vybrali mezi dobrem a zlem (random). Jste slabá (nebyla, protože si vybrala tu těžší možnost – obvykle správnou, proto se o ní mluví a píše ještě dnes - problém je, že se na ni díváme optikou malý česká svině - která si dycky vybere tu snažší a vlastně ani jinou volit nemusí, protože je sma mezi sebou spokojená - zvlášt v době totality, kde druzí rozhodují za ni). Nemluvila jsem o možnosti si vybrat. Člověk jiné možnosti má, ale vybere si vždycky zlo. Ppl have other possibilities but they always choose evil. Mám jedinou prosbu. Nedělejte ze mě u soudu duševně nemocnou. I am a Prugelknabe (otloukánek – victim of bullying). A chtěla bych vás požádat, abyste si takové lidi nepěstovali (Antifa). Když je nebudete pěstovat, nebudou myslet jako já a neudělají, co jsem udělala já (nikdy neposlouchaj). Dnešní lidé nejsou humánní. Today ppl are not humane (to patří k dnešní době - je to jejich obhajoba). Ona sama k nim patří (insulting and rejoicing). Nemají ale odvahu to udělat. Chci, aby se projevil větší zájem o lidi mého druhu. Představuji si, že byste měli udělat nějaké opatření, pokud nechcete zemřít na chodníku. Nebo jinde rukou Prugelknabe, který to udělá právem vašeho práva, nebo právem vašeho nepráva. Měla jsem možnost zabít sebe a odstranit problémy, které vám vyplývají z toho odstavit otloukánky. Vy jako lidé jste mě k tomu nepřímo donutili. Nemohli jste si myslet, že se zabiju někde bokem (neskutečně to ty prasata žere - zasáhla i další generaci). Žádám, aby mi byl uložen trest smrti (s nima normálně vyjebala). Znám učel hry, ale ne uplně. Věděla jsem, že se mám přiznat. () (menej) (viac)
Fantastický film, jeho téma je velmi choulostivé, ale podle mně ho tvůrci zpracovali na výbornou. Děj vám toho o Olze řekne dost na to, abyste jí pochopili, ale ne abyste se s ní přímo srovnávali, Olga je velmi působivá ale taky velmi nesympatická postava a její zpracování se mi strašně líbilo. Herecké výkony byly všechny skvělé, Michalina Olszańska ze sebe dokázal vypustit tolik emocí, někdy jen jednoduchým pohybem očí. Dialogy mi v několika scénách přišly trochu dřevěné, ale jinak to byl skvěle napsaný film. Prezentace byla taky výborná, černobílá se určitě hodí, barevný bych se tento film ani nedokázal představit. Absence hudby flmu taky napomáhala, s hudbou by měl úplně jinou atmosféru. 9/10 ()
Působivý tíživý film -- zejména výborně nasnímaný, se zvláštním klokotavým rytmem. Klíčová scéna, kdy Olga Hepnarová přejíždí lidi na zastávce, přichází nevyhnutelně, tak nějak děsivě náhle, a je ve svém prostém zpracování naprosto šokující (stejně jako rovněž jednoduchá scéna odvodu na popravu: když se velkým prostorem rozléhá Olžin křik, člověk ho čeká, a přesto tuhne krev v žilách). Za tento moment si film zaslouží ocenění, i kdyby v něm bylo jinak tisíc chyb (za mě hlavně tvůrci mohli ubrat scén s prsama etc., po chvíli působily samoúčelně). Co se týče obsazení, velmi protivná mi byla Olžina první milenka (Marika Šoposká), která vypadala, jako by do filmu vpadla z muzikálu Rebelové -- naprosto výborná naopak byla paní Hepnarová (Klára Melíšková): kdyby z filmu někdo vystříhal všechno kromě scén s ní, aj tak bych mu dala čtyři hvězdy. Rozhodně výjimečný počin, který stál za vidění (Febiofest 2016). ()
Na film Já, Olga HEPNAROVÁ jsem se od prvopočátku hodně těšil. Shodou okolností, když jsem se dozvěděl, že půjde do kin, měl jsem v plánu si přečíst knihu Romana Cílka "Olga Hepnarová, žena která zabíjela, protože neuměla žít", a tak jsem knihu přednostně začal číst. Musím, říct, že právě díky této knize jsem si asi i film užil daleko víc a rázem, byť je natočen černobíle, byl pro mě daleko barevnější a prakticky všechny obrazy filmu jsem mohl zařadit do skutečnosti, která se stala. Zpracování filmu a skvělá Michalina Olszańska mě prostě nadchlo natolik, že se nebojím film označit za můj objev letošního roku (a to je teprve březen). Fascinujícím momentem pro mě bylo (a to mám dva postřehy ze dvou různých kin) že v momentě, kdy naskočí závěrečné titulky filmu, je v sále opařené ticho a nějakou chvíli trvá, než se odváží vůbec nějaký divák vstát a odejít ze sálu. Dávám 5* (pro mě 9,5/10) ()
Kam se hrabe Bittner, to se nedá srovnat. Ukázkové převtělení herečky Michaliny Olszańské do postavy Olgy. A Klára Melíšková jako matka jakbysmet. Jestli to nebude na Lva, tak to budou rohlíčky tuhle sezónu v ženských rolích obzvláště vypečené. Film je na české poměry na vysoké úrovni - vizuál, kamera, dobovost výpravy, detaily, atmosféra. Pasáže v rodině by mohli být delší, aby poskytly hlubší náhled do nitra rodící se masové vražedkyně. Vidět to znovu již nechci. Působivé. [80%] ()
Celý film stojí na dokonalém hereckém výkonu predstavitelky Olgy. Michalina Olszanska dokázala být místy půvabná, chvílemi odporná až děsivá, tak nějak si představuju i Olgu Hepnerovou...na můj vkus zůstalo po shlédnutí filmu příliš mnoho nezodpovězených otázek a u erotických scén jsem se chvílemi až červenala :-) mohlo jich být skoro méně. Film bych hodnotila jako lehce nadprůměrný, především díky hereckým výkonům. Příběh jako takový mě lehce zklamal. ()
Surově naturalistický exkurz do pokřivené mysli mladé dívky, jejíž myšlenky vyvrcholí úmyslnou a pro ni opodstatněnou vraždou 8 lidí je o to mrazivější, když si člověk uvědomí, kolik asi podobně pokřivených myslí žije mezi námi, v "moderní" společnosti. Člověk je nejšťastnější, když je sám. A dnes je, dle mého názoru, sám každý druhý, protože lidský kontakt byl omezen na kontakt virtuální, kontakt sociálními sítěmi, telefonem, zprávami apod. Je to ale přirozené? A co udělá s lidskou myslí toto omezení, tato deprivace osobního kontaktu? Olga Hepnarová tehdy tím činem chtěla varovat, varovat společnost před lidmi jako byla ona. Tehdy ji nikdo nevyslyšel. Vyslyší dnes? ()
Reklama