Scenár:
Matt ManfrediKamera:
Scott KevanHudba:
Theodore ShapiroHrajú:
John Carroll Lynch, Brian Cox, Jamie Kennedy, Sarah Paulson, Chris Bauer, Michael Hitchcock, Grant Heslov, Ed Begley Jr., Trudie Styler, Megan Cavanagh (viac)Obsahy(1)
Americká nezávislá komedie BROUK vypráví o tom, jak může smrt obyčejného hmyzu ovlivnit chod světa. Všední situace dokáže odstartovat řetězovou reakci, která změní osudy všech postav této bizarní komedie. Například: manželka v reakci na rozzlobeného muže vyhodí upečené kuře z okna činžáku přímo do popelnice, kde ho najde děvče se zoufalou chutí po kuřecím masíčku, která právě odešla s prázdnou z čínského bistra, jehož zoufale čistotný majitel pronásledovaný hygieniky nakonec nečekaně skončí v nemocnici (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (104)
Všechno v životě má svůj význam. Každý detail, každá náhoda, každé šlápnutí vedle. A šlápnutí na malého brouka taky! Všechno může změnit váš život a obrátit ho úplně jiným směrem. Když vám někdo pochválí tričko, zachrání to vaše manželství? Věříte papírkům, které jsou zapečeny v koláčcích? Jíte kuřecí? Věříte na karmu? Žijete ve své vlastní bublině? Dostáváte každý den pokutu za špatné parkování? Nezávislý americký film o tom, jak i malý detail je důležitý! Ohromné, překvapující a navíc to má myšlenku. Tenhle film je nedoceněný. A vy ho musíte najít a objevit jeho dokonalost. A od té doby si začnete dávat pozor na to, co děláte. ()
Byl to malý krůček pro člověka a ..poslední pro brouka. Zajímavě obsazená (Sarah Paulson ze Studia 60 a Brian Cox) komediální lekce z teorie chaosu uvádí diváka do amorfního mikrokosmu podivností, bizarních postaviček a jedné obsedantně-kompulzivní poruchy. Ale trpí nejednou bolístkou: až příliš hraje na těžce nezávislou notu, kolem fascinujícího efektu motýlího křídla jen letmo protančí a když nějaká linie/postava zaujme a chtěla bych se ponořit hlouběji, přeteče "děj" úplně jinam. Přesto se na ten krovkatý hmyz znovu podívám a třeba si položím i Lorenzovu otázku :Does the flap of the buttersfly’s wings in Brazil set off a tornado in Texas? Napodruhé: 7/10 ()
Výborná svěží komedie sršící nápady na téma "akce a reakce". Leč přestože mnoho uživatelů hodnotilo 3*, já nemohu nedat 5*. Každodenní problémy obyčejných lidí jsou ztvárněny více či méně úspěšně v mnoha filmech. Zde se ale tvůrci zaměřili spíše na vzájemné ovlivňování svých životů jinými lidmi, aniž by postavy nějak přemýšleli, jak se jim to vlastně přihodilo a že v tom musí prsty nějaká jiná osoba. To je vlastně naprosto normální i v běžném životě, ale nepřemýšlíme o tom, protože myšlenky ve stylu "jdu po ulici, je tu banánová šlupka, kdo ji tam asi odhodil a proč, kde ten banán koupil, kdo mu ho prodal, atd. atd." jsou absurdní a nikam nevedoucí. Ale tady se ukazuje, že to přesně takhle funguje:). Dalším perfektním tahem bylo zakomponování drobných životních point, které jsou viditelné na první pohled, a přestože v sobě neskýtají hluboké filozofické myšlenky, každý si musí říct, že to prostě takto vážně funguje. Obecné pravdy jako "pro dobrotu na žebrotu" či "štěstí jednoho rovná se neštěstí druhého" se tu hojně vyskytují (stejně tak i řada dalších) a je jen na pozornosti diváka, jestli si jich všimne. A tenhle přístup se mi líbí, zábavnou formou na obyčejných příbězích přesně tyto pravdy a pravdičky dokázat... Argumenty, snižující kvality tohoto skvělého filmu, mi přijdou trochu absurdní. Raketový start a později rapidní zpomalení - to je snad samozřejmost, jak jinak uvést diváka do obrazu životů víc jak tuctu různých lidí než bleskově? A pak zákonitě musíme trochu přibrzdit, aby se postavám a vztahům dostalo víc prostoru. Co je na tom tak zvláštního? A hlavně - závěrečná pointa. Ta mi přijde naprosto geniální v tom, že vlastně žádná není. Tvůrci se nesnažili (podle mě) nechat to letadlo spadnout a dovézt tak hrdiny k nějakému fatálnímu konci, ale ukončili příběh přesně tak, jak ho začali - nijak. Obyčejný den v životě obyčejných lidí zahájený zašlápnutím brouka mohl začít miliony jiných událostí, které by vedly potenciální příběh úplně jinam, ale konec by byl stejný - nic se nestane, někdo dopadne lépe, někdo hůře, ale vézt sled akcí a reakcí od brouka až ke smrti všech postav (či něco podobě radikálního), by byla blbost. Jsem rád, že tvůrci na to předem rezignovali. 95% btw. ta nejkrutější pointa se skrývá v té epizodce s černochem v TV show - a je opravdu dost smutná... ()
Každej čin vyvolává řetěz dalších událostí. A tak jedno zašlápnutí švába před fastfoodem spustí sérii náhodných událostí, které spojí hrdiny našeho příběhu. Každý z nich ten život koulí jak se dá, někdo má štěstí, někdo smůlu, někdo z toho viní sebe, jiný druhé, někdo v něco věří, jiný zase ne atd. Energie lítají vzduchem, ovlivňují klima a s ním i stavy a rozhodování lidí. Tenhle zajímavý nápad je opravdu dosti nezávislé americké léto, chvilku jsem se s tím musel popasovávat, ale pak jsem hru přijal a bylo to příjemné. Základní poselství "léta" je stále stejné: naděje umírá poslední a nemělo by cenu se proto vyhýbat životu...70% ()
Tohle mám vážně rád, obyčejné filmy. Tak moc obyčejné, že si o nich na konci můžete myslet téměř cokoliv. Tím ovšem nemyslím, že by divák měl být zklamán, ale naopak spokojen. Taková plejáda lidských individuí a osudů, která se mu během filmu „podstrčí“ ho musím alespoň v jednom případě oslovit. Člověk, mající touho zachraňovat, majitel restaurace, který vede „sisyfovský“ boj se špínou ve svém okolí a nebo „sympaťák“ věřící na vzkazy v sušenkách, můj tajný favorit v celé plejádě. :-) Ale máme tady i další, fádní, zvláštní nebo chcete-li „obyčejné“ lidi. Díky těm všem je pak film velmi příjemným počinem. ()
Reklama