Réžia:
Christopher McQuarrieScenár:
Christopher McQuarrieKamera:
Robert ElswitHudba:
Joe KraemerHrajú:
Tom Cruise, Simon Pegg, Rebecca Ferguson, Jeremy Renner, Ving Rhames, Alec Baldwin, Sean Harris, America Olivo, Simon McBurney, Ťing-čchu Čang, Tom Hollander (viac)VOD (3)
Obsahy(2)
Ethan Hunt (Tom Cruise) je zvyknutý vyrážať na misie, ktorých úspešne splnenie je priam nemožné. Pod vedením režiséra Christophera McQuarrieho (Jack Reacher) ide znova po krku tým najväčším grázlom súčasného sveta. A ako je jeho dobrým zvykom, väčšinu kaskadérskych scén točil Tom Cruise sám a bez dabléra. "Od architekta nášho filmu som dostal model Airbusu s tým, že ho môžeme nejako využiť v príbehu. Tak som sa Toma opýtal, či by sa ho nechcel držať zvonku, keď bude štartovať. Myslel som to ako žart, ale on hneď súhlasil." Podobných výnimočných kúskov musel herec absolvovať veľmi veľa, pretože hrozby, ktorým jeho hrdina čelí sú veľmi mimoriadne... Štátnym úradníkom sa nepáčia neortodoxné pracovné metódy tajnej vládnej služby IMF (Impossible Mission Force), preto ju rozpustia a jej šéfa Ethana Hunta chcú hnať k zodpovednosti. Medzitým sa o slovo začína hlásiť mýtická organizácia Syndikát, ktorej členmi sú bývalí agenti. Ich cieľom je prostredníctvom riadených teroristických útokov zaviesť trochu iný svetový poriadok. Aj keď Hunt nemá proti Syndikátu oficiálne poverenie a pohybuje sa v ilegalite, zhromaždí svojich skúseným kamarátov (Simon Pegg, Ving Rhames a Jeremy Renner) a pokúsia sa týchto profesionálnych teroristov zastaviť. Pomáha mu aj krásna britská agentka Ilsa Faust (Rebecca Ferguson), ktorá má jedinú vadu na kráse - nedá sa jej úplne veriť, pretože je veľmi pravdepodobné, že pracuje pre druhú stranu. (Barracuda Movie)
(viac)Recenzie (1 008)
Tom Cruise jede na maximum a je neuvěřitelné, že i s pátým dílem letité série umí pořád překvapit a utáhnout film, který patří mezi špičku akčního žánru. Další parádní zářez, chci další film a do Rebeccy Ferguson jsem se zamiloval. ()
Ať už je ten sájentologický Pygmej jakkoliv nesympatický, manipulativní a arogantní kokot, role si prostě vybírat umí a jeho poslední Nemožný auditing je toho nesporným důkazem. Rozhodně nejšťavnatější kousek z celé série, obsahující naprosto dokonale vyvážený mix kulervoucí akce, sryleru a rozličných zvratů a vyfikundací, po kterém jednomu nezbyde než šťastně zavrtět ocasem, utřít o trávu poslintanou tlamu, spokojeně obchcat rohy a běžet páničce ošukat nohu za to, že ho pustila do kina. A tak nezbývá než počkat, co s úplně stejným námětem provede nový Agent s povolením dělat odpudivé xichty, a doufat, že před příští misí způsobí pomatenému Tomíkovi nějaký zvlášť hnusný Engram zkrat na E-metru, odebere se za Habárdem do pekla pro slizké zmrdy a nový Propan Cunt bude už konečně ten Jeníček. ()
Nejlepší díl Mission: Impossible? Dost možná. Každopádně potvrzení velmi pozitivního kurzu ve vývoji série, která čím dál tím jasněji nachází svou tvář. Klasický mix akce, napínání a nadhledu se definitivně proměňuje v luxusní týmovku, jíž sice šéfuje Ethan Hunt, ale ohromně si užíváte souhru všech jejich členů. Christopher McQuarrie si každopádně udržel typické znaky svého rukopisu, takže si můžete vychutnat oldschoolovější pojetí blockbusteru, s jasnou návazností na staré bondovky i sedmdesátkové špionážní thrillery, výborně napsaný scénář, který šikovně hledá (i nachází) ikonické a velmi stylové momenty, a audiovizuálně prvotřídní podání. Scéna v opeře je určitě jednou z nejlepších sekvencí roku (a vztyčeným prostředníčkem Quantum of Solace), akce pod vodou fantastická, honičky s motorkami strhující. Výborná podívaná a parádní letní akční thriller. ()
Víte, už Jack Reacher mi přišel jako jízda hustě nafrčeného scénáristy na divokém duhovém dráčkovi, ale to mohla být náhoda. Ale ona zjevně nebyla:) A to jsme si už se "zhuntovanou" partou supertajných superagentů užili leccos. Ale on je prostě rozdíl mezi zastavením rotoru milimetr od krku, jízdou na podrážkách bot vedle silné jednostopé mašiny, vybombením Kremlu, a naprosto náhoďáckým zahaluzením přestřelky a odchytu padoucha tak, že jediné vysvětlení je, že to vlastně byl od začátku záměr hlavního hrdiny... ale chápu, že tak jako se Jack Reacher většině líbil, tak to asi nebude jiné ani tady. A co na tom, že si po dvou týdnech nepamatuju žádnou z šílených eskapád zakrslého Spidermana (ono mi to tedy dělá problémy už od třetího dílu), a že mi splývá, jestli tady dělala vizuální vějičku Paula Patton nebo Rebecca Ferguson? Tom Cruise se prostě svým rozhodnutím vytřískat ze značky M:I co nejvíc stal dalším z protagonistů žánru generických akčních výplachů s áčkovým rozpočtem. A Mission: Impossible tak už díky tomu nejsou událost roku, ale produkt jako každý jiný, Rychle A Zběsile po agentsku. Přesto se nemůžu přinutit jít do modrého, protože tenhle film dělá přesně to, co od něj čekám, a dělá to při okatém ukazování spousty peněz, které si do něj tvůrci mohli dovolit nainvestovat. Takže 70%. ()
„Good luck!“ Postmoderně sebeuvědomělá vysokooktanová špionážní akce se široko daleko nejlepšími akčními scénami, vtahujícím vyprávěním, hodně nepříjemným záporákem, velmi příjemnou ženskou postavou (vzhledem i jednáním) a množstvím nostalgických aluzí na seriál (kde se poprvé objevil Syndikát) i předchozí filmy (Moskva, králičí packa, motorky, zmínka o infiltraci do centrály CIA). Spokojeni by tak teoreticky měli být diváci, kteří za nejlepší z dosavadních dílů série považovali libovolný z předchozích čtyř. ___ Přes víceméně epizodickou strukturu je film semknutý nejen na úrovni menších dějových bloků, ale i díky jejich provázání. McQuarrie pro větší přehlednost neustále opakuje a do nových kontextů zasazuje klíčové informace, neztrácí ze zřetele ústřední téma osudovosti a náhody, díky němuž jsou některá rozhodnutí Hunta a Loana ospravedlnitelná (je snazší odpustit množství náhod filmu, který nahodilost osudu tematizuje), a nezapomíná, že natáčí akci týmovou, nikoli sólovou. Vztahy mezi členy týmu, ztrácení a získávání důvěry mezi nimi, nahrazují běžnou romantickou vztahovou linii, které se film k mé velké radosti dokázal zcela vyvarovat. (Postavě neohrožené dvojité/trojité agentky by podlehnutí Huntovu živočišnému charismatu pouze ubralo na věrohodnosti.) Skoro všechny akční scény jsou dynamizovány prostříháváním mezi více postavami a Hunt se opakovaně ocitá v situacích, z nichž by bez cizí pomoci ve zdraví nevyváznul. Sjednocení týmu zhruba v polovině filmu, kdy všichni čtyři poprvé sedí u jednoho stolu, je přitom klíčovým bodem obratu. Dochází k žánrovému posunu od „exotického“ akčního dobrodružství směrem ke špionážnímu thrilleru, čemuž odpovídá i změna barevného tónu (teplé barvy jsou vystřídány chladnými). Nadále sice jde hlavně o získávání a vyhodnocování informací, jenom už ne tak adrenalinovými cestami. ___ Potěšující zpestření v záplavě hlučných a rychle stříhaných akčních scén je také McQuarrieho pojetí akce. Scény jsou relativně přehledné, díky natáčení „naživo“ velmi fyzické a silný pocit nebezpečí vyvolávající (ta potápěčská si svou intenzitou nezadá s některými momenty z Gravitace) a znamenitě pracují také se střídáním delších a kratších záběrů, hluku a ticha. Každá z akčních sekvencí má mimo to vlastní vývojový vzorec a zároveň posouvá hlavní vyprávění (pověst IMF, dopadení Loana). ___ Kromě rozehřívací funkce plní parádně vygradovaná předtitulková akce úlohu posledního hřebíku do rakve IMF. Následující dvě velké akce jsou nejprve po vzoru seriálových epizod samostatně uvedeny (klasická hudba u Benjiho hrajícího na Xboxu předjímá scénu v opeře, Ilsino potápění v bazénu pak Huntovu podvodní misi) a každá z nich je strhující díky odlišnému způsobu distribuce informací. V prvním případě víme stejně málo jako hrdinové, a následně jsme stejně tolik jako oni překvapeni. Ve druhém je nám naopak plán dopředu podrobně vyložen a napjatě čekáme, kdy a jak moc se zvrtne. Třetí výraznou ukázkou chytré práce s diváckým očekáváním a nespolehlivým (resp. vše důležité neříkajícím) vyprávěním je akce v Londýně, naznačující nám, že víme více než některé postavy (Brandtův telefonát), aby se vzápětí ukázalo, že jsme ve skutečnosti byli navedeni na falešnou stopu. K obezřetnosti vůči tomu, co vidíme, co slyšíme a co si z toho na základě znalosti klasických vyprávěcích norem vyvodíme, jsme přitom vedeni již od vtipné scény na Kubě, která je Kubou jen napůl. ___ Podstatnou část zápletky můžeme vnímat jako jeden velký MacGuffin, jenž postavy akorát svádí z cesty vedoucí rovnou k cíli. Ale podobně jako třetí díl, i Rogue Nation je akčním filmem o akčních filmech, který na konstrukci nesoucí jeho akční scény sám upozorňuje. Ví, že my víme. Zná pravidla hry stejně dobře jako diváci a proto je uzpůsobuje vlastním potřebám a nebojí se od nich ani výrazně odklonit (zklidnění tempa a „multiplikace“ padouchů ve druhé polovině). Pro nás je ovšem podstatné, stejně jako u Hitchcockových filmů (se srovnatelně nepravděpodobným zápletkami), nakolik je tato hra s pravidly zábavná a napínavá. Za sebe mohu napsat, že maximálně. 90% () (menej) (viac)
Cruise je prostě fenomén. Hezoun z osmedsátek, který si ale vybírá hlavně kvalitní projekty, takže neskončil jak ostatní, kdepak je dnes třeba Eddie Murphy. U tohohle filmu občas zaskřípe logika či míra nadsázky, ale je to kvalitní snímek o agentovi, nasazený do kin v čas čekání na nového Bonda, takže ukojil aspoň trošku náš hlad. Christophera McQuarrieho by se měl Tom fakt držet!! 90%. ()
Drahý patý Mission Impossible, předávám ti korunu, žezlo, jabko a jako králi letošních letních blockbusterů ti přeji, aby si i ostatní diváky bavil tak královsky jako mě. ()
Je to asi o 15 minút dlhšie, než by sa patrilo, ale to je asi tak jediná výhrada. Cruise je stále borec a McQuarrie sa predviedol. Ako scenárista (žiadne zbytočné kecy) a prekvapivo aj ako režisér. Natočil najdynamickejšie akčné sekvencie celej série (fantastická naháňačka na motorkách) a na konci si drzo dovolil komorné, osobné finále, ktoré mnohých divákov vyhodilo z konceptu, ale v skutočnosti je najlepšou časťou filmu. Bez trikov, len pár poriadnych po papuli. Všetky postavy využité, klišé s prekvapujúcim šéfom našťastie obídené... no a úžasná, neskutočná Rebecca. ()
Nepamatuju špionský blockbuster, který by byl tak sevřený. Fascinovalo mě, jak McQuarrie v prvé řadě vypráví příběh a pracuje s postavami, přičemž akci si nechává spíše jen tak mimochodem, jako prostředek k posunutí děje, nikoliv účel. V době, kdy jsou všechny výbuchy a honičky povinnými atrakcemi, koncipuje svět Ethana Hunta do podoby tepajícího, ale nikoliv zběsilého akčňáku, jemuž se díky tomu bude asi vyčítat nuda a rozvláčnost, ale onen lehký „low-profile“ tomu dokonale sedí, byť je to řemeslně bravurní (střih u Turandot), nebo technicky nápadité (sestřelení dvou motorek autem). Jenže tady jde hlavně o hrdiny, o minimalisticky vykresleného záporáka (porovnej s nevyužitým Nyqvistem z minula), o dokonale napsanou a skvěle zahranou hlavní ženskou postavu (přiznávám, že ta nejednoznačnost mě napínala až do finálního rozetnutí) a v neposlední řadě o Hunta samotného, který se zaparkoval jako řadový člen týmu, který má po ruce trojku hláškujících sidekicků. Těsně po projekci jsem byl nadšený, jen jsem svým způsobem netušil proč. S denním odstupem v tom vidím nehorázně komplexní a promyšlený film, kterému se bude v téhle sezoně těžce konkurovat a jestli kasovně zaboduje, Cruise definitivně vtáhne do filmového světa výraznou personu. Přeju mu to. ()
Když pominu, příběh, kterej je zbytečně složitej a jediné, co z něj pramení, tak fakt, že Tom Cruise stále někam utíká, tak musím hluboce uznat, že lepší akční film jsem v letošním roce ještě neviděl. A vlastně nevím, jestli ještě někdy uvidím. Scény ve Vídni, ale i v Maroku byly naprosto parádní. Operní skladba Nesun Dorma a do toho napětí jako kráva, vytvořilo vlastně jednu z nejemotivnějších akčních scén za nevím kolik posledních let. Prostě to byl nářez, který mě donutil nedýchat, nesýpat, nechrchlat ani nemrkat. K tomu parta, kterou si Tom pro svoje trampoty vybral, zvedala náladu pokaždé, kdy mohla. Hlavně teda Simon Pegg, kterej první půlku filmu doslova řádil. Jeremy Renner a Ving Rhames ale také nezklamali a to i přesto, že ve filmu byli daleko méně, než by si možná i zasloužili. Co více dodat…Hezky se na tenhle asi nejlepší akčňák v letošním roce koukalo. Když si vzpomenete na ty rádoby umělce, co Vám klepají s kamerou zleva doprava, aby přidali tři levnější efekty, tak musíte přiznat, že takhle čisté záběry musí udělat radost i němému. ()
║Rozpočet $150miliónov║Tržby USA $195,042,377 ║Tržby Celosvetovo $682,330,139▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $15,985,411║ Tržby za predaj DVD v USA $10,488,714║ Tom Cruise fakt valí, opäť našlapaní dej, dynamická atmosferická dych berúca akcia, hlavne naháňačky na motorkách, divadlo v Rakúsku + aktivácia sondovacej karty v systéme vo vodnom zdroji, k tomu tu je výborný náprotivok v podobe sympatickej nevyspytateľnej Rebeccy Ferguson, občas pri akcii je rýchly strih ale dobre, dej má spád a stále má čím zaujať, režisér Christopher McQuarrie to ustál a nenechal sa uniesť len na zbesilej akcii ale dáva do toho všetko čo sa dá, drámu, napätie na hrote noža, či odľahčené scény, v ktorých sa Simon Pegg stará opäť o zábavu a na prekvapenie Jeremy Renner je len ako kulisa bez akčných póz čo je škoda,... ale aj tak tento rok v rámci akcie to u mňa o chlp vyhráva Rýchlo a zbesilo 7 /videl v kine: 90%/ ()
Mission: Impossible – Národ grázlů ve skleněný kostce: nejlepší padouch v dějinách série, nejlepší automoto honička od třetího Bournea, nejnebezpečnější James Bond na podpatcích všech dob, hi-tech i retro, pomalý i zběsilý, brilantní minimalistický finále a Tommy Boy v životní formě. Na konci jsem řval blahem jako tur(andot). Něco jinýho než architektonicky vymazlená čtyřka, ale furt nářez. Kvůli tomuhle člověk chodí čumět na nesmyslně velký plátno. SPECTRE to bude mít ztraceně složitý. ()
Existuje vůbec rozmanitější filmová série než Mission: Impossible? Po Abramsově dynamickém vzkříšení a Birdově popcornové komedii se totiž vracíme ke kořenům, přímo k vyhroceným špionážním thrillerům šedesátých let. Pátá huntovka samozřejmě spolkla obří peníze a je to vidět hlavně na opulentní řemeslné jistotě. Christophera McQuarrieho ale atrakce zas tak netrápí a točí si řízný old school, který v akčních pasážích drtí smysly a úspěšně se zarývá pod kůži i v dialozích. Chvílemi je to sice až příliš ukecané a finále bych si představoval o něco kratší a drásavější. I takhle je ale Rogue Nation stejnou pumelenicí jako Na hraně zítřka a scéna v opeře by se měla promítat na filmových školách! (8/10) ()
Ne že by mi srdéčko nezaplesalo samou radostí nad Rebeccou Ferguson i veškerou tou přehledně nasnímanou, nápaditou, přepáleným CGI nezatíženou a různorodou akcí (především pasáž na motorkách je v tomto ohledu naprosté blaho), ale to co je na tom to vůbec nejlepší (krom Rebeccy Ferguson samozřejmě) je především závěrečná minimalistická osobní londýnská třetina, kdy se to definitivně překlopí v klasický špionážní snímek britského střihu, kde se skvěle napsané postavy (nejen na poměry akčního blockbusteru) přechcávají skrze dialogy „já vím, že ty víš a ty víš, že já vím“ na letišti, v místnosti či na zahrádce restaurace a zcela se to obejde bez jakékoli akce. A funguje to, protože to není ani trochu blbé, ctí se přitom zákonitosti žánru a McQuarrie dává naplno vzpomenout, jak si před dvaceti lety scenáristicky vystačil s jednou místností a jedním vyprávějícím mrzákem. Je z toho vidět, že mu šlo v první řadě především o postavy a děj a až v té druhé o akci a pozlátko; což je u letního popcorňáku, kterým to ve výsledku vlastně vůbec není, věc nevídaná. ()
Byly tam výživné scény, (voda, motorky, opera) o tom žádná, ale stejně jsem tak nějak čekal víc a z předchozích dílů jsem odcházel ukojenější. Hodně zvratů už bylo k vidění jinde, takže mi spíše utkvěly takové ty momentky, jako Simon Pegg pařící Halo, nebo Cruise po komatu neohrabaně přeskakující auto. Upozaděný Jeremy Renner byl stejnak fajn, ale nejzajímavější je Rebecca Ferguson. Tvář z dob minulých, kdy kinematografii vládl šarm a naprosto jiný typ hereček. Fakt bych si jí dokázal představit v černobílých filmech z 30 - 50. let. Možná je to tím, že je opravdu podobná Katherine Hepburn. Btw (spoiler) likvidace hlavního záporáka obřím akvárkem byla fakt komická. ()
Záporák kvalitní vizáž, děj kvalitní spád, ale cítím se taková nedodělaná... ()
„JE JIM JEDNO, JESTLI JSME ŽIVÍ NEBO MRTVÍ“… /// Ucelenej a téměř bezchybnej kus. Akrobatickej scientolog Cruise je spíš Superman než tajnej agent a mám dojem, že v týhle sérii se už nikdo nebere vážně. Simon Pegg baví, femme fatale Rebeccu Ferguson může Huntovi závidět i Bond, a návštěvníci Grand Prix zase zvlhnou při scéně s motorkama. Nejmodernější serepetičky jsou samozřejmostí, ale prim stejně hraje ruční práce. A příběh. A režie. Tímhle bych chtěl smeknout před Christopherem McQuarrie. Vlastně se divím, že si to i sám nevodehrál. Těším se na další jeho kusy, protože tím, jak dokázal namixovat super akci, napětí i vtip, stvořil povedenou letní (jarní, podzimní…) jízdu, kterou si milerád zopakuju. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chtěl bych zajít do Vídně na operu, ale smrdím korunou. 2.) Zjistím, že si s Cruisem nemám hrát pod vodou. (Brašule, minuta vteřina… to tady fakt není!) /// PŘÍBĚH **** HUMOR ** AKCE **** NAPĚTÍ ** ()
// Distribútor: Paramount // Počet premietajúcich kín v USA: 3,988 // Otvárací Víkend v USA: $55,520,089 // ()
Number uno letos. Pokračování Mission Impossible dodává divákovi přesně to, co jest očekáváno. Zběsilo dynamické tempo,které lidem se slabým srdcem způsobí infarkt. Nejpromyšlenější story ze všech dílů, vynikající Cruis ve formě více než kdy jindy, překvapivé a neočekávané zvraty, solidní záporák se zajímavě sychravým hlasem a fantastická rozmanitá akce, především honička na motorkách patří mezi nejlepší ve svém druhu. Prostě pořádná dávka inteligentního vzrůša hmm Oxymóron ?? 100% ()
Jak kdybych na plátně viděl svoje první špiony, první auto-moto honičku, první poctivou rvačku. Jak kdyby McQuarrie rukou Ethana Hunta otevřel v místnosti, kterou dobře znám, ještě jedny, pečlivě ukryté dveře. A za nimi rozjel hru ze staré školy, ve které je místo pro londýnskou mlhu, překvapivé parafráze Casablancy a v duchu série i na vpravdě nemožné mise v čele s vodní nádrží, u které jsem ke konci téměř lapal po dechu za hlavního hrdinu. Před projekcí jsem pátému vkročení do téže řeky opatrně nevěřil, proto se z direktu čím dál sympatičtější party zvedám hodně ztěžka. Welcome to IMF. ()
Reklama