Réžia:
Robert EnricoKamera:
Étienne BeckerHudba:
François de RoubaixHrajú:
Philippe Noiret, Romy Schneider, Jean Bouise, Joachim Hansen, Karl Michael Vogler, Madeleine Ozeray, Antoine Saint-John, Marie-Blanche Vergnes (viac)Obsahy(1)
Blíží se konec války a Němci chvatně opouštějí okupovaná území jižní Francie. Městečko Montauban brzy volně vydechne, ale zatím se po ulicích ještě ozývá střelba a z poražených je cítit vztek a strach. Doktor Julien Dandieu se rozhodne poslat svou milovanou ženu a třináctiletou dceru Claru na venkov, na jejich starý zámeček, stranou od hlavního tahu německých vojsk. Když si ráno přijede pro svou rodinu, čeká ho nevyslovitelná hrůza. A Julien se rozhodne své blízké pomstít. (Levné knihy)
(viac)Recenzie (231)
Slušně tam s těmi nácky zatočil, některé způsoby byly velmi důvtipné, např . studna, žumpa či co to bylo ...Lze zde vidět jak dovede bolestná ztráta naprosto zvrátit dosavadní životní styl a přesvědčení ..Noiret byl věrohodný, ke konci již naprosto chladný zabiják.... ()
Film zobrazuje téma, které mohlo mít skutečně hluboký potenciál, místo toho ale sledujeme jakéhosi novodobého Zorro mstitele a vše plyne až příliš popisně a po povrchu, místo hluboko pod ním. Děsivý esesácký masakr vesničanů a nejbližší rodiny hlavního hrdiny sice děsivý skutečně je, ale divák se přitom jen stěží může opravdu hluboce vcítit do jejich osudu. Vše sledujeme tak nějak zvenčí a příliš nepomáhají ani vzpomínkové prostřihy do idylky dosavadního šťastného rodinného života. Něco tomu zkrátka chybí, aby to byl opravdu silný umělecký film se vším všudy. Původně jsem si myslel, že půjde také o jisté vyrovnání se s kolaborantskou minulostí řady samotných Francouzů, ale úvodní scény s vichystickou milicí zůstaly jen drobnou připomínkou, která už dál nebyla nijak rozvinuta, a svou vinu zaplatili spravedlivou, i když poněkud naivně a prvoplánově zobrazenou osobní mstou, jen němečtí esesáci. Philippe Noiret jistě dělal co mohl, ale nedostatky scénáře mohl stěží překonat sebelepším herectvím. Trochu to nakonec vylepšil samotný závěr, kdy se prožitá hrůza projevila ve výpadku paměti hlavního hrdiny a zůstává tak otevřené, zda se bude ještě schopen někdy vrátit po psychické stránce do reality. ()
Pomsta v rukou obrýleného Phillipa Noireta, jehož výkon je opravdovou lahůdkou. Stejně jako prostě realistické akční scény a zlotřilí esesáci. Kaňkou jsou jen ty flashbacky, které sice mají důležitou funkci, ale jsou příliš rozvleklé, je jich až moc, a občas zbytečně ruší tísnivou atmosféru zbytku filmu. ()
Jeden z nejsilnějších filmů, co jsem kdy viděl. Noiret ve, podle mne, své nejlepší roli. ()
Nikto nemá právo súdiť konanie druhých, ale každý z má právo na sebaobranu. A každý, kto ubližuje našim najbližším, ubližuje nám. Vďaka tomuto filmu sme opäť o niečo múdrejší. ()
Kolik už bylo natočených filmů o pomstě? Tento je v mých očích jeden z nejlepších. Nádherné exteriéry, dvě časové linie, které se navzájem prolínají. Vzpomínky doktora Dandieu nejen že dávají možnost odpočinout si od napínavé akčí řežby, ale odkrývají retrospektivně soukromý život šťastného páru, čímž mnohé osvětlují. Bez nich by byl film jen velmi dobrým akčňákem. Akční část filmu je syrová, úmrtí nacistů originální a připravují půdu pro finální scénu se zrcadlem. Noiret jako doktor Dandieu je dokonalý a v jeho pomstě mu nemůžete nefandit, Romy Schneiderová je kouzelná. Úvodní a závěrečná scéna na kolech s nádhernou hudbou je takovou třešničkou na dortu tohoto vynikajícího filmu. ()
Trochu nostalgická vzpomínka na ve své době nepřekonatelný biják. A ačkoli z dnešního pohledu je opět poněkud zestárlý a vrásčitý, mnoho ze své síly v běhu času nepoztrácel. ()
Vynikající válečné drama o pomstě. Na filmu se mi líbila tísnivá atmosféra a skvěle natočené akční scény, které jsou dost realistické. Noriet si poradil s rolí doktora, který se mstí nacistům za smrt své rodiny bravurně a zaslouženě získal Césara za nejlepšího herce. ()
Na svou dobu dost brutální snímek, v němž exceluje netradičně obsazený nemesis Philippe Noiret. Neměl bych výhrad kdyby nebylo rušivých elementů jako jsou časté hrdinovy flashbacky,jenž druhou polovinu filmu uplně zaplavily a tudíž mstitelovu odplatu dosti zdržovaly. ()
Slušné akční scény, několik nácků Noiret zabije obzvláště krutým zlsobem, ale tempu filmu škodí zbytečné flashbacky, je jich tam hrozně moc a jsou až příliš idylické. ()
Oběti této zbraně to cítí jinak, ale pro mě byly scény s plamenometem hodně mrazivé. Zvuk plynu prudce pouštěného do hořáku, na uhel seškvařený člověk… Režisér Robert Enrico servíruje hrůzy konce 2. světové války přímo k divákům do obýváků či kin. Akt pomsty doktora Juliena Dandieua zdůrazňuje drobnými ústřižky vzpomínek na šťastný život s jeho krutě zavražděnou rodinou, jimiž prolíná celé poslední dvě třetiny filmu. Syrovou zvířeckost postav odlehčuje pouze jazzový hudební podklad a nevinně působící Philippe Noiret v hlavní roli. Tyto prvky drží snímek na hraně snesitelnosti, bez nich by se utápěl v bezbřehé brutalitě. Na svojí dobu opravdu výjimečné, naturalistické dílo. ()
Komornější příběh o osobní pomstě za 2. světový ve špičkovým provedení. Doktor pacifista při pohledu na svojí zmasakrovanou rodinu malinko přehodnotí životní postoj a rozhodne se to náckům vrátit se vší parádou. Skvělá volba Phillippe Noiret, tenhle chlap nevypadá vůbec jako někdo, kdo skoro v Rambovským stylu bude kosit bandu nácků, o to překvapivější a napínavější to hned je. Můžu jen doporučit. ()
Julien Dandieu, pacifistický chirurg a přesvědčený humanista, žije v Montaubanu v roce 1944 během invaze v Normandii pohodlný život střední třídy se svou ženou Clarou a dcerou Florence, která se mu narodila z předchozího svazku. Jako člen francouzského odboje poskytuje ve své nemocnici ošetření maquizardům a je pravidelně ohrožován francouzskými milicemi. Dandieu se obává postupu německých vojsk, která vstupují do Montaubanu, a proto požádá svého přítele Francoise, aby jeho ženu a dceru odvezl do odlehlé vesnice, kde vlastní zámek. O týden později se za nimi Dandieu vydává na víkend, ale Němci už vesnici obsadili. Zjistí, že všichni vesničané byli nahnáni do kostela a zastřeleni. Na zámku, který nyní obsadili Němci, najde zastřelenou dceru a manželku, která byla upálena plamenometem. Dandieu se rozhodne zabít co nejvíce Němců, aby pomstil svou rodinu. Bere starou brokovnici, kterou používal jako dítě při lovu se svým otcem, a nejprve poškodí zámecký most a pak začne postupně zabíjet jednoho po druhém, přičemž využívá své znalosti tajných chodeb uvnitř zámku.--- Tolik stručně o obsahu. Zní to jako akční drama? Možná, ale ne v rukou Roberta Enrica, který vypjaté scény prokládá flashbacky do minulých let, aby se Dandieu v láskyplných a nostalgických vzpomínkách utvrdil ve svém odhodlání k pomstě. Nezapomenutelný film s nezapomenutelným Phillipem Noiretem. A hudbou Francois de Roubaixe! ()
Nemecky nazov: Abschied in der Nacht ()
Doktor Dandieu jako doktor smrt?! Jeho cíl? Pomsta! :) Ač to zní otřepaně a nezáživně tak pravý opak je pravdou a Philippe Noiret nám tu servíruje velké drama z období války. Ty flashbackové scény byly jistě účelné, ale mohlo jich být o pár míň a zdůrazněná mohla být spíše přítomnost. Nicméně velmi slušné a zdařilé dílo z francouzké produkce. ()
Viděl jsem to v dětství a by l jsem z toho v pořádném šoku (a myslím, že nejedna česká osůbka v době normality taktéž) ! Napjatý a stresovaný až do konce! Možná, když to shlédnu opět, tak dozraji k nějakému širšímu hodnocení, ale nevím, zda není škoda si přeostřit jednu z mých kultovně rozmazaných filmových vzpomínek?! :) ()
Film pro někoho nepřináší nic světoborného. Pakliže tím kreativním soustem není občasně potřebné napovídání potenciálů naší lidskosti, zbabělosti a hrdinství. Byť trochu v idealistickém hávu, ale s garniturou herců z mé oblíbené destinace. ()
Jeden z najlepších filmov, aké boli kedy natočené...prvýkrat som ho videl ako malý zasroš...zakaždým, keď ho vidím, zamilujem sa do Romy...scéna, keď popíja šampanské pri zoznámení a usmieva sa na doktora v kaviarni, je neskutočná...vždy si vtedy poviem, že krajšiu ženu som nikdy v živote nevidel...a samotný film je na svoju dobu fakt sila...101 % ()
Dost dobře Noiretova životní role. Škoda, že mu taky svého času někdo nenapsal Heroin. ()
Reklama