Réžia:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHrajú:
Jan Hartl, Libuše Šafránková, Martin Huba, Ivana Chýlková, Jiřina Jirásková, Lucie Juránková, Anna Klamo, Jan Mikušek, Emílie Řezáčová, Jan Jiráň (viac)Obsahy(1)
Operný režisér Vítek (Jan Hartl), ktorý má väčšiu slabosť pre sopranistky než pre hudbu, pripravuje v oblastnom divadle Mozartovho Dona Giovanniho. Život tohto vyhláseného sukničkára sa nečakane obráti hore nohami, keď sa za kurióznych okolností zoznámi so šarmantnou vedúcou detského zboru Markétkou (Libuše Šafránková) - vitálnou dámou so svojráznym zmyslom pre spravodlivosť, ktorá neznáša operu, pretože sa pred štyridsiatimi rokmi zamilovala do barytonistu, ktorý po augustovej invázii emigroval, a jej po ňom zostala dcéra Adélka (Ivana Chýlková). Nuž a onen dnes už neprehliadnuteľne zostarnutý donchuan Jakub (Martin Huba) je dnes zhodou okolností hviezdou Vítkovho predstavenia... (TV Markíza)
(viac)Recenzie (350)
Chápu nízské hodnocení tohoto filmu.. Je to film z Menzelovy krabičky, takže o čem to asi bude... :-) ale pokud máte aspoň trochu rádi kulturu a jste připraveni na umělecké podání pro režiséra tak typické, tak směle do toho :-) ()
Mně to tak hrozné nepřišlo, děj to sice moc nemá, ale hudba je pěkná a pár zábavných momentů se našlo (třeba korepetitorka je výborná). Ještě si mohl Jirka odpustit to hospodsky pravdivé tepání do podnikatelů. ()
Proc? Proc tohleto muselo vzniknout? Citim se velmi traumatizovana! ()
Zdaleka ne tak špatné, jak by se podle zdejšího hodnocení mohlo zdát. Vezmu-li navíc v úvahu, v jakých sračkách je poslední léta (nejen) český film, tak jsou Donšajni celkem milým překvapením. Jistě, nemají kvalitu režisérových nejlepších filmů, ale o zklamání se rozhodně nejedná. Navíc mám slabost pro filmy z operního prostředí, takže ... 60 %. ()
Oddechový film, kde sice o děj moc nezavadíte (nebo jsem ho nějako moc nepostřehl), zato je dokonalým uklidňujícím balzámem. Zvláště když máte také rádi sopranistky (podobně jako režisér - hrdina filmu i režisér - režisér filmu). K dobré náladě přispěje několik parádních gagů (různá pojetí Dona Giovaniho, výslechy Libuše Šafránkové, sopranistka z ulice či profesionální rutina jednoho z barytonistů. Tak nízké hodnocení moc nechápu. Režisér Menzel se rozhodl pro jednoduchou nenáročnou komedii a já myslím, že se mu docela povedla. Vlastně je to krásný film. To ode mě není patos, toto označení prostě k Menzelovým filmům patří. I tomu poslednímu. ()
Oslizlé slintání starého senily! Trapné dialogy, naprostá nepřítomnost humoru. Film o přestárlých pro přestárlé. Silně mi to připomíná jakési Odcházení jednoho starého ožraly. Otřesné nehraní "herců" - výsledek osciluje mezi Odpadem! a Jednou hvězdičkou - jedna hvězda za tu operu, kterou můžu, krásná Mozartova hudba, kterou se nedaří prasit ani odporným českým překladem. ()
Já jsem pochopila, že šlo o osobní zpověď pana režiséra, taktéž mám ráda operu a Mozarta obzvlášť a pana Menzela si nesmírně vážím za nejeden film, ale… mně to prostě přišlo laciný, někdy dokonce až Troškoidní (opravdu jo). Chybělo tomu téma a taky dobrý scénář a hlavně ta nadsázka a humor, který nechyběl u ostatních filmů. Moc mne mrzí, že jsem si takhle zbytečně pokazila dojem z jinak bezchybné a skvělé režisérské kariéry Jiřího Menzela. Poslat tenhle film na Oscary? Velmi špatný vtip. ()
Odpad české kinematografie. Todle nemůže zachránit ani (odulá) Šafránková. ()
Těžké to hodnotit. Takové nic o ničem. Celou dobu. Ale ke konci něco trochu o něčem. To podstatné zůstalo podle mě příliš schováno a asi těžko srozumitelné pro většinu. Operu nesnáším, ale přesto, jak mi vadilo to vřískání, nemůźu hodnotit celek až tak špatně, jako většina ostatních. Každopádně, pro teenagery to film není. S panem Troškou bych to asi nesrovnával, ten točí plochá komerční lejna pro idioty. ()
Ač mám Menzlovi filmy velmi rád, tak tady ta slátanina Gymplu s (r)učením omezeným a Kvaskou z operního prostředí - Donšajni - byla opravdu nekoukatelná. Bez humoru, bez děje, bez nápadu. Bez dostatku alkoholu by bylo těch 102 min. k nevydržení. ()
Nebyla to žádná bomba, ba ani malá bombička, děj byl spíš jen mlhavě naznačen (chci říct - rozhodně nic dynamického), scény z opery dost brzo protivné (a že jich bylo!), konec na výsost trapný (vy víte co myslím - nejstarší "Donšajn"),... Ale na druhou stranu jsem se nijak výrazně nenudila (zřídka jsem se i zasmála - např. Šafránková a auto plné ukradených peněz), líbilo se mi prostředí (zajímalo by mě kde se to točilo) a někteří herci, které jsem dlouho nikde neviděla (Chýlková, Šafránková). Nic k doporučení, ale shodu s Troškou jsem nenašla (snad kromě toho konce). ()
Jednu hvězdu za Jana Hartla... ()
Nemůžu říct, že by se mi všechny scény ve filmu líbily, ale v souhrnu to byl celkem příjemně poeticky laděný snímek, který si určitě nezaslouží zařazení do odpadu. Navíc k natočení filmu, točícího se kolem opery, která je pro dnešní generaci stejně divná a neznámá jako dechovka, trabant, fronta na banány, remoska, nebo kubánské pomeranče, je potřeba notná dávka odvahy a jen těžko si dovedu představit, že by se toho někdo zhostil lépe - určitě ne nikdo z těch, co dali hodnocení odpad! Možná, že někteří z nich patří k těm, jichž se týkal trefný slogan: Kdo nic neumí, řídí ty, kteří něco umí. Takto hodnotím i přes to, že nejsem kdoví jaký milovník opery, a kdybych byl sousedem operního režiséra Vítka, který si zval domů sopranistky, tak by jí snad i nesnášel. ()
Jedna hvězda za operu, kterou tak miluji. Zbytek děs a běs... ()
Totální filmařská impotence a ztráta soudnosti. Člověk je už tak nějak zvyklý, že v českém filmařském rybníčku hodně často vznikají "skvosty", nad kterými zůstává rozum stát. Už u Anglického krále bylo vidět, že to není ten starý Menzel - už tehdy bylo jasné, že Menzel nemá film úplně pod kontrolou, a že se mu místy úplně rozpadá. A u Donšajnů to dovedl k "dokonalosti". Když si vzpomenu na Ostře sledované vlaky, Skřivánky, Samotu u lesa, Postřižiny, Slavnosti sněženek - pak to mrzí a je to smutné o to více. 10% ()
Od začátku do konce jsem si říkal "co to sakra má být". Jak tam Hartl popisuje operu, tak tak by se dal popsat i tenhle film. I když pochyboval bych i tom minimu. Je to naprosto o ničem a ani jedna stránka toho filmu neosloví. ()
Mám ráda "staré" filmy pana Menzela, tehdy měl ještě vkus a soudnost. Tohle je naprosto nekoukatelné, přiznávám, že jsem to do konce nevydržela. ()
No, není o co stát. Příběh (jestli se tedy dá vůbec o příběhu mluvit) o stárnoucím operním režisérovi s vášní k ženám (chtěla jsem si vyzkoušet, co na vás ty ženy mají......a pořád nevím, co na vás ty ženy mají). Stejně tak já pořád nevím, jak takový film mohl natočit tak dobrý režisér. ()
Přemýšlím, co za člověka může tomuhle dát tři a nebo snad i více hvězd ...... Přiznám se bez mučení, neviděl jsem to celé a nedokážu si představit žádnou situaci za které bych se k tomuto chtěl vracet byť by jen na pět minut. ()
Je tady vidět už filmařská impotence. Herců je až člověku líto. ()
Reklama