Réžia:
Michaela KezeleScenár:
Michaela KezeleKamera:
Felix Novo de OliveiraHrajú:
Zrinka Cvitesic, Mišel Matičević, Andrija Nikčević, Milos Mesarovic, Ema Simovic, Ana Markovič, Danica Ristovski, Slavko Štimac, Ljubomir Bandovič (viac)Obsahy(1)
V Kosovu zuří válka, během které je raněn Ramiz, voják kosovo-albánské armády. Ukrývá se u mladé Srbky Danici, která se do něj zamiluje. Jejich křehké štěstí na pozadí krutých bojů jim však nepřeje Danicina žárlivá sousedka Jelena... Píše se rok 1999 a Kosovem zmítá válka. Albánci proti Srbům, Srbové proti Albáncům. Ze souseda se stává nepřítel. Někdejší přátelé teď proti sobě stojí v boji na život a na smrt. Mladičká Srbka Danica žije sama se dvěma syny v malé srbsko-albánské vesnici u řeky Ibar. Truchlí nad ztrátou manžela, který padl ve válce. Ramiz, voják bojující na straně Albánců, je těžce raněn a hledá úkryt za nepřátelskou linií. Ujme se ho Danica, která vzápětí začne řešit dilema, zda mu zachránit život či ho odevzdat do rukou vlastní armády. Danica a Ramiz zjišťují, že k sobě mají velmi blízko. A to nejen proto, že jsou vlastně sousedé - Ramiz žije na druhé straně řeky, hned vedle nemocnice, kde Danica porodila oba syny. Danica si uvědomuje, že jsou životy jí a jejích dětí díky nevítanému hostu v ohrožení. Navzdory tomu se do sebe s Ramizem zamilují. Jejich křehké štěstí jim však nepřeje žárlivá sousedka Jelena. Válka je válka. A její důsledky jsou pro životy obyčejných lidí fatální. (Cinemax)
(viac)Videá (1)
Recenzie (18)
Komorní drama o tom jak náboženství, příslušnost k jednomu etniku udělá ze sousedů a přátel přes jednu noc nepřátele a jak to ovlivňuje životy všech lidí okolo. Tady to je ještě orámované morálním apelem, že bombardovat (NATO) civilisty bombami se špinavým uranem není pěkné. Natočené to bylo hezky, civilně. Emoce nevylézaly moc dotěrně na povrch a člověk měl dost prostoru na to, zapnout vlastní fantazii. Konec byl - vzhledem k tomu, kde se film odehrával, celkem předvídatelný, takže smutný, ale bez zbytečného patosu. ()
Mosty cez Ibar je jeden z tých filmov, pri ktorých som sa ani na minútu nenudila a nerozmýšľala som nad nesmteľnosťou chrústa. Dokonalý film zo starého dobrého Balkánu, so správnou stopážou. Príbeh sám o sebe bol znepokojujúci, o to viac, keď si človek uvedomí, že tento hnus sa skutočne dial, no aj napriek tomu vo mne film zanechal niečo pekné. Sympatické postavy a dobré dialógy celý snímok vylepšili. ()
Ač jeden jako druhý, nenávidí se. Nebo milují. Lehce kýčovitou romanci a poselství o tom, že láska i národnostní rozdíly přenáší, naštěstí přebíjí precizní režie a velmi silné momentky. Není jich moc, ale jsou tu. I nekompromisní obžaloba z používání bomb obsahující ochuzený uran, které padaly z bombardérů NATO, dodává filmu velkou váhu. Albánsko - srbský konflikt, slýchával snad každý z nás po dlouhé měsíce ve zprávách. Pro většinu lidí je jakýkoli konflikt, někde "daleko", již každodenní, rutinní informací zaznívající z medií. Zde je kousek kruté reality. ()
Mosty přes Ibar si razí cestu dost brutální formou. Vlastně hned v první scéně, kde se představí řeka Ibar a vztahy Srbů a Albánců, mi bylo hodně ouvej. On celkově Balkán má štěstí na multi náboženskou kulturu. To se mu nedá upřít. Jen by mě zajímalo, jaké to tam ve skutečnosti dneska je, když se čím dál tím více setkávám s proti válečnými filmy, které záměrně poukazují na samotnou absurditu celého toho konfliktu, který sahá vlastně div ne až do období po druhé světové válce. Po shlédnutí tohoto filmu mi bylo hodně smutně. Dost mi to připomínalo Zemi nikoho, která ještě k tomu končí dost depresivně. Jak to skončí tady, tak to si musíte počkat, až tento film sami shlédnete, nechci Vám tu spoilerovat. Každopádně klobouk dolů za to, že někdo, kdo sám prožil takový lidský hnus, dokáže ještě natočit tak kvalitní film. Ať jsou války všelijaké, podstata všech náboženských konfliktů moderní doby začíná právě na Balkáně. Kde jinde se jsou schopni postřílet dobří kamarádi jenom kvůli náboženství... ()
Příjemná válečná romance ze srbsko-albánského konfliktu, kde místo válečných běsů, najdeme spíš spoustu scén s pozadím krásné přírody. Dva obyčejní, sympatičtí lidé stojící na znesvářených stranách, které osud svedl dohromady, opět jako v mnoha dalších filmech ukazují na nesmyslnost války. Sladký příběh, příjemní dětští hrdinové, tak ted´ už, jak tohle může skončit... ()
Reklama