Réžia:
André HunebelleKamera:
Marcel GrignonHudba:
Michel MagneHrajú:
Jean Marais, Louis de Funès, Mylène Demongeot, Françoise Christophe, Jean-Roger Caussimon, Robert Dalban, André Dumas, Max Montavon, Rita Renoir (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Fantomas dá najbohatším ľuďom sveta na výber - buď zomrú, alebo mu zaplatia "daň z práva na život". Ohrození boháči sa stretnú v Škótsku v prepychovom sídle lorda MacRashleyho. Nechýbajú tam ani Fantomasovi neúnavní prenasledovatelia Fandor, Helena a komisár Juve. A samozrejme, nechýba ani Fantomas, nikým nespoznaný v jednej zo svojich majstrovských masiek... (RTVS)
(viac)Recenzie (313)
Perfektní zakončení Fantomase, ani nevím komu jsem fandila :)) každopádně pobavilo a to je hlavní. ()
Jelikož jde o pořád ten samý problém-dostat Fantomase- je třetí díl už jen opakováním už řečeného. Děj je ale přenesen do Skotska. Ve zdech starého hradu sledujeme komisaře Juva a jeho asistenta Bertranda jak svědomitě pátrají po věhlasném gansgterovi. Právě tahle dvojice, Juve a Bertrand, je nepochybně nejzábavnější, evidentně si spolu sedli. Dabing opět výtečný. 80% ()
Zakořeněné z dětství kdesi hluboko v chlapecké duši, která vždy chtěla auto s křídly a charismatický Fantomasův hlas :) A excelence Louis de Funese k tomu. ()
Jednička, dvojka trojka. Tak tady je pěkně vidět, že i pokračování může být dobrý. Líbí se mi každý film a taky každý patřičně hodnotím plným počtem. ()
To přímo volá po dalším díle, který už bohužel není. ()
Bertrand: "Vidím koně!" Juve: "A kde?" "Támhle." "To je přece kos." "Ne, pod ním." "Pod kosem nic není." "Vedle." "Už nevidím ani kosa." "A vidíte koně?" "Jistěže." "A hned nad ním?" "Aha, už vidím kosa." Nevim proč, ale na tenhle díl jsem se dycky těšil nejvíc. Je to plný skvělejch nápadů, jako třeba daň z práva na život, hon na lišku, strašidla, dokonalá (teda skoro dokonalá) akce Artaban, hustej ksicht lorda Rashleye atd. Je asi dobře, že to skončilo po třech dílech a že to není jak dnes, kdy by z toho producenti chtěli vytřískat ještě nějaký prachy. Je to důstojné zakončení série, která se stala kultem. Retro kultem. Hmm hma ha ha ha ha ha ha..... ()
Fantomasovi a jeho (ne)přátelům změna prostředí prospěla. Staroanglické lokace se postaraly o atmosféru, zazobanci skonávají hezky jeden po druhém, navíc je tu spousta oběšenců, kteří se objevují a zase mizí, a ze situace „Francouzi ve Skotsku“ se také dá vyždímat solidní dávka vtipných momentů. Nejvíc mě baví scény, kdy neúnavný, ale (Fantomasem) těžce zkoušený komisař Juve začíná pochybovat o svém zdravém rozumu. „To jsou chlupy z toho koně…“ ()
Pro mně nejlepší díl série. Proč?. Tento díl totiž obsahuje nejvíce akce, napětí a samozřejmě velkou várku komických situací jako třeba duchy na chodbách, oběšence v pokojích, mrtvoly na postelích, jezdící postel, zrádnou skotskou sukni a samozřejmě vyšilujícího Louise. Dokonalá záruka zábavy. ()
Slabší... ()
Oblíbená dobrodružná komedie na standardní úrovni. ()
Třetí díl série pro mě nebyl moc vtipný, ale psa převlečeného za lišku jen tak neuvidíte. ()
Po určité době věcí, které bych ocenil, ubývá... ()
Jak nejlépe přijít k penězům? Fantomas má skvělý plán - nejbohatším lidem na světě, a stejně tak šéfům různých mafií uloží novou daň - daň z práva na život. Zaplatíš - žiješ. Nezaplatíš? Nežiješ. Ve Skotsku, na zámku lorda MacRashleye se všichni sejdou, aby se domluvili, jakým způsobem se Fantomasovi bránit. MacRashley pozve i ty, kteří mají s Fantomasem největší zkušenosti - novináře Fandora a komisaře Juvea. Jenže Fantomas má již dávno svoji hru rozehránu ... Trojka je asi nejslabším dílem z celé trilogie. Zdá se mi, že do ní autoři chtěli narvat všechny nápady, které měli ještě na dalších několik pokračování, a díky tomu tento film působí spíš jen jako snůška gagů, chatrně se držící jakéstakés dějové linie. Ne že by vtipy byly jakkoliv špatné, to spíš naopak (např. rozhovor komisaře Juve s koněm nebo duchařská minizápletka), ale jak říkám - celé to do sebe moc nezapadá. I přesto se na film (stejně jako na oba dva předchůdce) více než dobře dívá, a kdykoliv se naše televize jej rozhodnou zopáknout, můžou se mnou počítat do svých statistik... ()
Helena je stale krasnejsi! ()
Jako malý jsem všechny Fantomasy miloval, ale tento díl působí spíše jako parodie na něj. Funesův humor mi přišel vždy orientovaný na děti školou povinné a tady je stejně trapný jako v patnáctém díle Četníků. ()
Strašidla, mluvící koně, mizející oběšenci a posedlý nábytek. Třetí díl už je regulérní taškařice, ve které není po kriminálce téměř ani stopy. Taky už Jean Marais hraje sotva druhé, spíše však čtvrté housle a film naprosto opanoval sebestředný Louis de Funès. Z plátna skoro nesleze a je to dobře. Kdykoliv se totiž film musí opřít o příběh a nebo o vážnější chvilku, trochu to v něm zaskřípě. S pitvořícím se komisařem v záběru však chyby zázračně mizí a vůbec nevadí že se scénář v jedné fázi půl hodiny motá pořád dokola a celá zápletka je vycucaná z prstu a od A do Z zoufale samoúčelná. ()
Od dětství můj nejméně oblíbený Fantomas: a) nesnáším, když má někdo pravdu a ostatní mu nevěří a/nebo se mu vysmívají, v tomto případě navíc opakovaně b) hon na lišku mi připadá podobná zábava jako topení koťat. No, abych tenhle vážný úvod něčím vyvážil, budu se teď věnovat své oblíbené činnosti – tj. vysmívání se vzhledu a/nebo výkonům herců ve filmech. Takže coby prvního pána na holení si vezměme Maraise. Ten je v tomto ohledu nejvděčnějším objektem k posměškům, neboť není nad to, když se padesátiletý chlap snaží působit jako pětadvacetiletý mladík. K tomu účelu oplývá velmi energetickými, vzteklými gesty, které mi bohužel připomínaly majora Zemana, když má dva dny do menstruace. I obličejem je Brabcovi celkem podobný (doufám, že si to Brabec nepřečte, by puknul pýchou, zato Marais má štěstí, že už je mrtvý, ten by to asi prožíval naopak). Mimochodem, právě tvar tváře byl příčinou Fándorovy neporazitelnosti. Jak jste si jistě všimli, žádný padouch se ho nesnažil uhodit do ksichtíku, neboť dobře věděl, že by se nepěkně pořezal o jeho ostře řezané, mladické rysy. No a pod pulovrem nosil tento novinář nikoli noviny proti větru, ale patrně plech. U Fantomase mě zase v tomto díle fascinovaly jeho stavitelské schopnosti. Zatímco u nás poznají řidiči v okruhu stodvaceti kilometrů, když se silničáři snaží opravit nějaký ďůlek na cestě, on klidně předělá lord mekrašlejemu před nosem jeho zámek na bajkonur, aniž by onen lord cokoli zpozoroval. Funés tradičně překypoval svou energií, vzít dva takové a zapojit je do série a temelín se nemusí dostavovat. ()
Nemůžu si pomoct, ale tento poslední Fantomas se mi líbil ze všeho nejvíce. Lehce strašidelný a velice ftipný. ()
Tenhle díl je dle mého názoru ze všech nejlepší. 85% hvězdiček ()
Fantomas je fantomas a Funès je Funès. Není dál co dodávat. 80% ()
Reklama