Réžia:
Serge KorberKamera:
Jean RabierHudba:
François de RoubaixHrajú:
Louis de Funès, Noëlle Adam, Olivier de Funès, Daniel Bellus, Max Desrau, Tiberio Murgia, Paola Tedesco, Franco Volpi, Martine Kelly, Danielle Minazzoli (viac)Obsahy(1)
Dievčenská tanečná skupina slávi pod vedením slávneho manažéra a choreografa Evansa úspechy po celom svete. Ustrážiť toľko krásnych dievčat je nadľudský výkon, pre neho je to však existenčná nutnosť. Muži, to znamená manželstvo a deti, pre dievčatá koniec kariéry a pre neho hľadanie novej tanečnice a narušenie disciplíny v súbore... (STV)
(viac)Videá (1)
Recenzie (252)
Piti Piti Pa vždycky patřila mezi moje nejoblíbenější filmy s Funésem, jelikož tam je tanec, hudba, zpěv a navíc to je i vtipné. A jelikož zbožňuji muzikály, tak mi tenhle film už v dětství přirostl k srdci. Rozhodně jsem ráda, že jsem se na něj po tolika letech znovu podívala a v televizi si ho nikdy ujít nenechám. ()
Z dosavadních zhlédnutých Funesových komedií je tahle z nich - co se týče vtipu - asi nejslabší, ale o to více člověka upoutá moderní prostředí a slavné Piti piti pa (jestli to je teda logicky možné). Už hned počáteční skládání hitu ve mě vzbuzuje nepotlačitelný smích a když pan Evans skočí na podium a začne tancovat s těma dívčinama, nestačím se divit. Právě hezké taneční vložky, skvělá "pitipátská" hudba, moderní nádech, holky ze 70. let a hlavně nesmrtelný humor Louise de Funes dělají z tohoto jinak obyčejného filmu parádní komedii. ()
Slabota z časů, kdy už byl LdF slavný a mohl si dovolit i to, co by mu dřív neprošlo. Absence pořádného scénáře staví herce do nezáviděníhodné pozice. Louis by každou činnost, profesi a postavu zahrál svým nenapodobitelným způsobem, přes atraktivní lokalitu natáčení (opět serpentiny blízko Monaka) je to málo. ()
Jsem sice mladší ročník, ale i tak si troufnu tvrdit, že v době českoslovenké premiéry v čase normalizace bez americké konkurence, musely být francouzské komedie hitem. A nostalgická píseň ,,Atterion aux hommes´´ od skupiny Tata Bojs složila v roce 2002 speciálně filmu Piti piti pa skvělou poctu. Myslím, že ho tak učinila v českém rybníčku ještě více legendárním a stal se tak menším symbolech těhle francouzských komedíí, co se dostaly i do naší distribuce před revolucí a mohla na nich ujíždět generace mých rodičů. Mým vrstevníkům už asi podobné kousky většinou nic neřeknou (ale rád se budu plést.) Jenomže co se týče mě, když jsem se před lety na Piti piti pa koukl (snad zřejmě inspirován právě Tata Bojs) šlo nejen o můj první film s Funésem, ale snad první mnou viděnou starou francouzskou komedii vůbec. Ještě teď si vzpomínám na naivně nadšené pocity, touhu vidět další dny film hned znovu a okouzlení z atmosféry. Takže ačkoliv to zní možná směsně, právě tento film mě přivedl k objevování dalších francouzských filmů a jsem u něho zatížen spolehlivou nostalgii. Dá se tedy říct, že jak z něho udělali Tata Bojs symbol předrevoluníčních francouzských hitů, tak je pro mě tento film symbolem počátku mé lásky ke francouzským filmům. A na první lásky se přece nešahá. Navíc on je to i dokonale vypiplaný symbol své doby celkově. Sergeru Korberovi se podařilo vytvořit silnou stylovou atmosféru doznívajících šedesatých let. Já si nemůžu pomoct, tady je stylové snad všechno. Od všech těch tanečků, útésů, hotelů, Říma až po Funésův župánek a hlavně hudby Francoise de Roubaixa. Mistra, který dokázal stvořit opravdu rozsáhlý rozverný soundtrack a celý film ještě více rozpohybovat. Co se týče samotného Funése, dokázal řádit i víc, ale tady zase došlo k mírnému zmířnění jeho hereckého projevu. Navíc vidět Funése v muzikálu je celkem unikátní. Ještě k tomu zpívat a tančit. V závěru navíc zatancuje i s dětmi a dokonce i zalevituje....jako by legenda dosáhla vrcholu. Jeho minika je jinak opět naprosto přesná a ačkoliv syn Oliver nebyl herecky zkušený, tak tady vytvořil s otcem zdatnou dvojici. Blýskl se opět i jeden z nejroztomilejších herců historie Paul Préboist jako ředitel hotelu, který se taky ukázal v jednom muzikálním čísle s devčaty...a skvěle to rozjel. Právě skvělá uvolněná atmosféra, stylizace, hudba, herci a roztomilé komické situace jako meditativní okénko nad nočníkem nebo obdivování sochy pana ředitele dokázaly utáhnout prakticky ničím objevný scénář spojující dohromady dvě v podstatě banální zápletky, nejprve o náhánečce nezdárné tanečnice a pak péči o miminka. Nic přelomového, uvědomuji si to, ale v takovém podání mě to baví. A kdyby ne, vzpomenu si na pocity z prvního zhlédnutí a zábava mi jde sama. Takže nemůžu jinak než setrvat na plném počtu hvězd. Geniální stylovka, nesmrtelný s písničkou, která výborně láká i zároveň odrazuje k hrátkám (RÁD SIS HRÁL LALALA...) Tak tedy snad jen jedna výtka - k mladému Oliveru de Funésovi mi přišla Noëlle Adam poněkud stará a tak to jeho milostné poblouznění vyznívá trochu rozpačitě. () (menej) (viac)
Pokud se nemýlím, jediným film s Louisem DeFunés v kulichu s bambulí a jediný, kde zpívá. :-) Rozhodně stojí za pozornost k popukání vtipný pantomimický přednes bajky o vlkovi a jehňátku (viz plakát vedle), ale jinak je to spíš slabší film. Ale ta hudba, přátelé, ta je přesně na hranici recese a geniality. Já jsem si dlouho myslel, že jsem jediný, komu se doopravdy líbí a úzkostlivě jsem to tajil. Časem se ale ukázalo, že je nás takových mnohem víc (viz také http://www.youtube.com/watch?v=a8QDcOkOhjo&feature=related) a nádherná tečka byla, když jsem soundtrack půjčil jednomu svému příteli, hudebnímu skladateli. Je nesírně kritický ke všemu, co sám nesložil, tak jsem se těšil na výbušně zamítavou reakci, ale světe zboř se - byl nadšen! Doslova řekl, že ústřední melodie už nesmí chybět na žádném večírku. :-) 50% ()
Galéria (38)
Zaujímavosti (18)
- Olivier de Funés (bubeník) ve skutečnosti hrál na bicí v rockové skupině. (M.B)
- Ve Francii měl film premiéru 18. září 1970, s dvěma a půl milióny diváků se ale dostal jen na 15. pozici v úspěšnosti ve francouzských kinech. Naproti tomu výrazný úspěch zaznamenal v Německu a v zemích východního bloku, kde jej v kinech vidělo 33 miliónů diváků. (argenson)
- Na choreografii tanečních výstupů se podílel tanečník Christor Georgiadis. Ve filmu si zahrál postavu Chrise, který Evansovi (Louis de Funés) píská ptáčky pro uklidnění. (vesper001)
Reklama