Réžia:
Jean GiraultKamera:
Henri DecaëHudba:
Raymond LefevreHrajú:
Louis de Funès, Yvonne Clech, Claude Gensac, Michel Galabru, Bernard Blier, Ferdy Mayne, Micheline Luccioni, Paul Préboist, Jacques Marin, Florence Blot (viac)Obsahy(3)
Ztřeštěná komedie, ve které se všechno točí kolem altánu, který chce nechat postavit manželka Antoinovi, spisovateli detektivních příběhů k narozeninám. Antoina napadne, že v základech stavby by se dala dobře schovat mrtvola nepříjemného vyděrače pana Jo. Ten totiž po úspěšném autorovi požaduje neslušnou sumu peněz, jinak odhalí skandální minulost jeho milé ženy. Jedna věc je plánovat vraždu a druhá její realizace. Nešťastnou náhodou je ale mrtvola nakonec skutečností a Antoinovi nezbývá, než ji dobře schovat. Jenže kdo je vlastně ten mrtvý? Pan Jo se zdá být naživu, ale ztratil se jakýsi instalatér. A ke všemu po domě slídí neodbytný policejní komisař Ducros, základy altánu mají povážlivé praskliny a Antoin ve zmatku zapomíná snad i vlastní jméno. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (116)
Je jasné, že v téhle době byl Louis de Funès hvězdou a filmy vznikaly pro něj a kvůli němu. Proto jsem byl ochoten překousnout první půlhodinu, kde jsem netušil, co se to děje a proč se to děje (a hrát tam někdo jiný, tak to vypnu). Pak se to naštěstí rozjede, ale překvapivě Funès není úplně samostatnou hvězdou, protože velmi zdatně mu šlapou na paty Claude Gensac a Bernard Blier (plus samozřejmě i ti další). Což je zjevně důsledek divadelní předlohy, která nebyla psána jako sólové vystoupení. Divadelní předloha se projevuje i ve skrovné výpravě, ale na škodu to není, páč herecké výkony nádherně zaplní prakticky jediný interiér. Co mě ale překvapuje, kolik lidí tady píše o jakémsi panu Cieslerovi. Dámy a pánové, jmenoval se Císler. Stejně tak naopak ve jméně Verich píšeme dvojité W a Natašu Gólovou se dvěma l. Kdyby někdo nevěděl. ()
Původně jsem tuto skvělou krimikomedii viděl jako malý chlapec s devadesátkovým dabingem Jiřího Císlera a nedalo se to poslouchat, protože jsem byl zvyklý na Františka Filipovského coby dvorního dabéra Louise de Funese. Císlerův dabing pak snímek divácky pohřbil. Česká televize po dvaceti letech snímek odvysílala s původním dabingem F. F. a Jo se snad konečně dočká docenění. Bavil jsem se nádherně. ()
Výtečná komedie, kterou od pěti hvězdiček dělí jen málo. Pod taktovkou Jeana Giraulta se sešla stará známá herecká parta, které to spolu báječně klape i zde. Velmi povedená je také zápletka celého filmu, která je sice jednoduchá, ale nabízí plno komických situací. Slyšet Louise de Funèse s hlasem Jiřího Císlera je nezvyklé, ale rozhodně se dá oproti Krampolovi poslouchat, protože se nesnaží trapně napodobovat Filipovského a Funése dabuje svým stylem. Je veliká škoda, že je tato komedie taková zapomenutá a těžko sehnatelná. Být tato komedie s dabingem Filipovského, tak se zařadí mezi ostatní Louisovy klasiky. "Mám právo na babičku!" ()
Jo patři k těm méně známým komediím Louise de Funese a po dnešku vím, že je to ohromná škoda. Funes je ve formě a komedie je naprosto výborná a zábavná, tak jsem na to u Louise zvyklý. Dokonce si myslím, že Jo je jeden z jeho vůbec nejlepších filmů. Skvěle mu jako již tradičně přihrávají Claude Gensac, Michel Galabru a Bernard Blier. Dabing Jiřího Císlera mi vůbec nevadil a myslím, že bych byl ochotný ho poslouchat častěji... Jinak je tu několik naprosto nezapomenutelných scén a hlášek, nejlepší je ta, jak Funes obvolává příbuzné a zjišťuje, jestli jsou v pořádku. Jen ke konci kvalita mírně poklesla, ale jinak je to luxus největší. Mě se to prostě strašlivě líbilo. Král komiků opět nezklamal. Celkové hodnocení je 90%. ()
ČESKOSLOVENSKÁ KINOPREMIÉRA: ÚPF = 1973+ČESKOSLOVENSKÁ TELEVÍZNA PREMIÉRA: ČST 1 = 27.10.1974 (R: ČST 1 = 20.3.1975)+ČESKÁ (obnovená) TELEVÍZNA PREMIÉRA: ČT 1 = 3.7.2018, réžia českého znenia (ÚPF) = K.M. WALLÓ - Pôvodný český kinodabing s Filipovským k tomuto filmu sa nestratil, ale existuje doteraz. To, že boli distribútori leniví ho vypátrať svedčí o ich "profesionalite". (11.8.2009) ()
Galéria (12)
Zaujímavosti (5)
- V češtině existují 2 dabingové verze. První s dabingem hlavní role Františka Filipovského a druhá s dabingem Jiřího Císlera. Desetiletí byl původní dabing s Františkem Filipovským považován za ztracený. Proto vznikl dabing s Jiřím Cízlerem. V roce 2018 však diváky ČT mile překvapila a film nasadila s původním, ale vyčištěným a renovovaným dabingem. (frolish01)
- Ústřední melodie Raymonda Lefèvra, která zní (trošku netypicky) jako z nějaké bondovky či špionážního filmu, byla prosazována zejména americkou částí produkce. (aniiicka)
- Stejně jako postava Antoine Brisebarda byl v roce 1968 Louis de Funès skutečně obětí vydírání. Obdržel výhružnou zprávu: „Musíte pomoci 150 000 franků, abyste pomohli mé skupině. V tomto buržoazním státě vyděláváte příliš mnoho peněz.“ Policie je varována a je v pohotovosti, ale vyděrač poslal taxikáře, aby převzal balíček obsahující peníze, a proto se mu podařilo uprchnout. Nakonec byl zatčen 2. září 1968. Byl to Jacques Robert, který uprchl v roce 1964 z psychiatrické léčebny, měl za sebou vraždu otce a násilný pokus vniknutí do televizního studia. (sator)
Reklama