Réžia:
Denis VilleneuveScenár:
Javier GullónKamera:
Nicolas BolducHrajú:
Jake Gyllenhaal, Mélanie Laurent, Sarah Gadon, Isabella Rossellini, Joshua Peace, Tim Post, Kedar Brown, Stephen R. Hart, Jane Moffat, Paul StephenObsahy(2)
Adam Bell (Jake Gyllenhaal) je učiteľ dejepisu, ktorý nemá veľa voľného času. Cez deň pracuje so študentmi a po práci sám doma. Nemá čas na filmy ani knihy, no po kamarátovom odporúčaní si pustí kazetu s filmom. Po chvíli sledovania si všimne, že herec vo filme je mu na vlas podobný. Adamovi to nedá, a tak sa snaží dvojníka vypátrať. To však môže mať pre neho fatálne následky. (TomX2)
(viac)Recenzie (547)
Ještě nikdy se mi nestalo, že by se mi tak líbil film, u kterýho jsem ale vůbec nepochopila o co šlo. Ale jako vůbec a proto "jen" 4*!Jake Gyllenhaal v dvojroli dokonalej jako v každý svý roli poslední doby,jednou sebejistej, podruhý roztřesenej uzlíček nervů, ale tak trochu mám pocit, že si z nás režisér vystřelil:-) Pochmurný, skvěle zahraný, depresivní jak blázen, především obrazy laděnými do žluta, což navozuje až pocit sklíčenosti. A přesto svým způsobem fascinující film, pohrávající si s představivostí diváka až na hranu únosnosti.Jestli jste to někdo pochopil, nebo víte o co vlastně režisérovi šlo, napište mi prosím do pošty, protože to asi nerozchodim.-) A obávám se, že nepomůže ani opětovný shlédnutí. Možná nebýt toho závěru tak si to nějak vyhodnotím, ale závěr to zabil.:-) ()
Nebýt tohoto vysvětlení, keré dává alespoň z části smysl, tak by to byl pro mne totální mindfuck. Na konci jsem vůbec netušil o co kráčí. ()
90 minút pozeráte na neznáme prízraky na plátne a po konci sa pozriete do zrkadla a poviete si - Ja sakra nemám rád pavúkov... :'( ()
Po shlédnutí naprosto, ale naprosto identický pocit, jako u filmu Donnie Darko - a zase v tom má prsty Gyllenhaal !!................moje hodnocení = 9 z 10. ()
Jak tady tak pročítám ty komentáře, je vidět, že to spousta lidí nepochopila, resp. nečetla/nedívala se mezi řádky. Ale je pravda, že to bylo složitý a sám jsem si musel najít vysvětlení, abych si na konci mohl řict:" Aháááá, tak proto...". Jo, je fakt, že někomu se možná nechce tohle absolvovat, mně to teda nevadilo. Narace tady není přímočará, snímek nesmíte brát od začátku do konce tak, jak je (nechci spoilerovat, takže to asi zní zmateně). Natočit film ve stylu minimalismu a ještě tak, aby to bylo chytrý, psychologický, zamotaný atd., to je umění. Ne vždy se to povede.. a tady jo, tady se to povedlo. I když uznávám, že k pochopení může dojít třeba až po třetím shlédnutí, pokud si nenajdete vysvětlení na netu - to, co jsem četl já, bylo tak neskutečně dlouhý, že jsem až skoro nechápal, co se ve filmu může všechno skrývat. Těch indícií je tam fakt hodně. ()
Co to mělo sakra jako být??? Už od začátku mi bylo jasný, že tohle nebude zcela běžná a jednoduchá produkce, jména Villeneuve a Gyllenhaal pro mě ale byly tak neodolatelné magnety, že jsem Enemy musel vidět za každou cenu, ovšem nakonec jsem z toho filmu tak mimo, že vlastně ani netuším, čeho jsem to byl vlastně svědkem. Každopádně se musím přiznat, že jsem ten film prostě nepochopil, jeho význam, průběh a především pointa šla zcela mimo mé chápání, a tak jsem se snažil na netu najít nějaké to vysvětlení, ovšem nakonec jsem zjistil, že je na tom většina diváků stejně jako já a jen sem tam nějaký ten chytrolín pak nahodil nějakou tu svou vysvětlovací verzi, kdy mě některá i oslovila, některá pak ne, ovšem vesměs měli stejně nějaký ten háček, takže význam celého tohoto díla nakonec ví asi jen samotní tvůrci a s tím ať se jdou bodnout, to fakt nesnáším. Nicméně, Enemy je přesně ten typ filmu, o jehož výsledné kvalitě rozhodne skutečně až posledních pár minut, obsahujících pointu. Ono je Enemy totiž celé zpracované docela dost zajímavě, atmosféricky a především stylově, a tak i přes tu šílenou dějovou divočinu jsem si pořád říkal, že to může být ve výsledku docela bomba, pokud se tedy ale samozřejmě tvůrci dokázají důstojně vyrovnat s pointu, což znamená, že veškerému tomu předešlému dění dají jasný smysl a zábavné odpovědi. K čemuž ovšem nakonec absolutně nedošlo, což pak ve výsledném dojmu mělo ten zásadní vliv, že mé pocity připomínaly hodinu a půl spláchnutou do hajzlu. Pardon, do toalety. Krom neoddiskutovatelně pohlcující stylovosti musím každopádně vyzdvihnout ještě ale i výkon Jakea Gyllenhaala, který se opět upsal filmu, kde mohl naplno využít svého obrovského hereckého talentu a potenciálu, v každém záběru mě tu dokázal doslova strhnout, a v jeho podání jde zkrátka o další hereckou parádu, která Enemy zachraňuje před úplným filmovým zoufalstvím. Každopádně, Villeneuve si podle mě zřejmě nedokázal po úspěchu Prisoners poradit se svým nabubřelým egem a myslel si, že si může ve svém dalším díle dovolit prakticky cokoliv, ale teď už je asi i jemu samotnému jasné, že tohle přepískl a výsledkem je tak jen jedna nesmyslná superpodivnost obřích rozměrů, které se ovšem zároveň nedá upřít, že jen málokterého diváka nechala zcela chladným a lhostejným, a to se povede též jen málokterému filmu. ()
Atmosferická kravina, ktorá sa snaží brať si to najlepšie od kultových režisérov typu Hitchcocka alebo Lyncha, no v závere stráca paru a posledným záberom (ktorý som si neveriacky trikrát pretočil) zabíja všetko, čo tento film robilo aspoň priemerným. Keď sa tá bzdocha objavila raz (teraz nemyslím topornú hviezdu filmu), snažil som sa to ignorovať a dokonca som v priebehu tejto dychberúcej nudy na ten nešťastný WTF okamih zabudol, ale dvakrát?? Nestačí? Trestuhodne nevyužité femmes fatale Isabella Rossellini a Mélanie Laurent. Na kerú mater si tu zahrali, keď dej aj tak nikam neposunuli? No dobre, všetko nebolo až tak tragické, výmena manželiek nebol tak zlý nápad na oživenie staticky hrajúcej "elity", ale predsa - Gyllenhaal mi stačí raz, dvakrát ho fakt nepotrebujem. Dve zvezdy za prvú polku, inak strata času. ()
Mám zmiešané pocity. Pozitívom je predovšetkým kvalitné technické spracovanie so skvelými hercami. Miestami však dej stagnoval a nudil. Pozrieť to určite ale odporúčam, lebo je to ten druh filmu, ktorý nie každému sadne a ktorý dokáže uviaznuť v hlave ešte veľmi dlho po jeho skončení. Odporúčam nažhaviť mozgové závity a aspoň raz za čas sa pri filme poriadne potrápiť. A samozrejme nech je lákaldom aj opäť dokonalý Gyllenhaal. 70 %!! ()
Jujujuj, toto bol ťažký mindfuck. Ako sme už mohli vidieť v Blade Runnerovi 2049, tak Villeneuve sa extrémne vyžíva v emócii "otrávenosti" a snaží sa aj tú najzábavnejšiu a najvzrušujúcejšiu chvíľku pretransformovať na plátno tak, aby u diváka nevyvolala žiaden extra pocit. Enemy je film veľmi poetický a hrozne sa mi na ňom ľúbil práve znepokojivý záver, po ktorom som si musel hneď vygooglovať jeho význam. POZOR SPOILER: Pavúky všeobecne majú symbolizovať akýsi univerzálny ľudský strach, keďže je arachnofóbia pomerne rozšírená a z tohto dôvodu sú ako motív vo filme využívané dosť často. Záverečná roztomilá gigantická tarantula by teda mala reprezentovať extrémny strach hlavného protagonistu z toho, čo bude ďalej a čo bude s nenarodeným dieťaťom jeho dvojníka (aspoň tak si to vysvetľujem ja a pár ďalších ľudí). Avšak, celkovo mám z tohto filmu pocit, že bol v niektorých ohľadoch až zbytočne umelecky založený a snažil sa napodobniť Tarkovského spôsob filtrovanej kamery. Tak mu s čistým svedomím udeľujem zaslúžené 4 hviezdičky. ()
Je to ponuré, depresivní, znepokojivé, atmosferické a nepředvídatelné. Jake opět hraje ne úplně normálního chlápka a zase válí. Režijní rukopis Villeneuva je tu též silně cítit a dává filmu právě tu znepokojivost. Pravou je že na film jsem se po traileru a obsazení hodně těšil a že jsem po jeho shlédnutí byl zklamán....avšak, tenhle film vládne mocnou zbraní, která mě u několika filmů vždy dostane. Po skončení filmu začnete pátrat co se vlastně ve filmu stalo, co co symbolizuje, co co znamená a tohle já prostě můžu a díky tomuhle v mých očích tento film roste v hodnocení a nejspíš se dokopu i k druhému shlédnutí. 60% ()
Villeneuve si po dvou silných filmech vybírá kafkovsky nudnou chvilku, která demonstruje, že trocha diktatury omezující sebevyjádření by v tomto případě nebyla vůbec od věci... ()
mindfuck .. ()
Film s dvěma nejlepšími záběry na konci, které jsem za poslední roky viděl. Měl jsem pocit, že vidím obrazový ekvivalent veršů jakožto dvou sémantických celků napumpovanými zhuštěným a tajemným nábojem. Navíc závěrečné titulky s Walker Brothers nechají oba záběry ještě dloouho doznívat v hlavě. ()
Jo, to znám, takové pocity jsem taky měl, když byla žena v šestém měsíci. Až na ty pavouky teda. Ti nebyli, čím se zdáli být. ()
Chaos is order yet undeciphered. (6/10) ()
Naprosto neuvěřitelné. ()
Nespokojený Adam přesycený svým životem, si (ne)vědomě vytvoří alter-ego, které ho nakonec donutí se sebou vést vnitřní souboj o nadvládu. Klub rváčů lze cítit na každém rohu, ale aby se tvůrce alespoň trochu vymanil z porovnávání, natočil to celé Lynchovským stylem a k tomu přihodil pár tarantulí. Převážně nudné a utahané, ale právě díky tomu mě poslední scéna vylekala víc, než jakýkoliv horor z poslední doby. ()
V komentároch som si všimla, že Enemy zostáva zväčša úplne nepochopený, tu teda výklad, ako ho vidím ja. --- SPOILER --- Po prvé: pavúčik je ako psychologický symbol matka. Pohlcujúca materská „láska“. Táto asociáca zrejme vzniká kvôli tomu, že dieťa sa ešte v brušku v jednej fáze pôrodu nemôže hýbať. Maternica je už podriadená kontrakciám, no pôrodné cesty ešte nie sú otvorené a tak bejby zažíva najstrašnejšie možné pocity – všetko skvelé, dovtedy známe, sa zrazu stáva jeho nepriateľom na život a na smrť. Pavúčik rovnako tak zamotáva, znehybňuje a pohlcuje. Preto desí. Druhou, samozrejmou vecou je, že dvaja hlavní týpkovia sú len jeden týpek. Zjednodušene „dobrá“ a „zlá“ stránka alebo skôr tá agresívna, výbojná, asertívna a... nuž, tá druhá. Rovnako tak jeden z nich s matkou udržuje styky, druhý sa jej vyhýba. V istom momente tehuľka vyčíta svojmu mužovi nejakú inú ženu – hlavný hrdina je teda chytený medzi pokojným usporiadaným rodinným životom a túžbou po tej neviazanejšej slobode. Všetko toto sa deje práve v čase, keď je jeho žena tehotná – zrejme regresia na vzťah on – jeho vlastná matka. Z toho dôvodu sa žena v závere na pavúka mení. Nie náhodou práve v rovnakom momente ako jeho slobodné, mužské, agresívne „ja“ zahynie a zostáva len to slabšie, či nežnejšie, citlivejšie „ja“. Ešte sa tu objavil aj zverosymbolík na doplnenie a to had alebo teda hadia koža. Ani srnky netušia, čo si ktorý autor s čím asocioval, had môže znamenať mnoho, no zväčša sexualitu. Jeho koža sa objavuje na lodičkách (dominancia) a na ráme fotografie páru, čo hovorí samé za seba. ------ Enemy je v podstate taký rodinný filmík o nervozite mladého tatínka :) Fajn priemer, hodnotím tak 3 – 4. ()
Stroj na divácké nepohodlí. Ohlasy uváděly v souvislosti s Nepřítelem surrealismus, Lynche & spol. Něco na tom bude, ale Villeneuve je příliš zajímavý, aby jej šlo domáznout přirovnáními. Film odlišuje od zmíněných inspirací mimikry dobrého thrilleru, řekněme z rodu Zmizení. Scénu sice od začátku poznamenávají příznaky rozpadu, vyložený fuck-up jeden začne tušit pozdě. A na poslení záběr Vás nepřipraví nic. Zjištění, že tušená bouda na hrdinu je vlastně boudou na diváka, a že mu s interpretací hádanky nikdo nepomůže, je o to příjemnější. Snůška interpretací, kterou jsem po titulcích hltal na IMDb svědčí o tom, že jako mašina na významy funguje film spolehlivě. Nutkání mačkat rewind navozuje prvotřídní zpracování - do detailů zmučených xichtů radost pohledět, hudba mrazí nepřetržitě a výkon Jakea Gyllenhaala jej stvrzuje v nevelké skupince jednoznačně perspektivních mladých klaunů. Poslední třetina obohatí akademické high-brow hody kyndajícími se ceckami Mélanie Laurent. Lahodné. ()
Slusny mindfuck. Velmi neklidny a atmosferou hutny snimek, ktery stoji na Jakeovu herectvi a Villeneuvove reziji. Nastesti je oboje temer bezchybne. Podivna hudba jen zvysuje nervozitu divaka. Pro spravnou interpretaci bude potreba jeste jedna projekce s papirem a tuzkou na poznamky. ()
Reklama