Réžia:
Peter JacksonKamera:
Andrew LesnieHudba:
Howard ShoreHrajú:
Martin Freeman, Ian McKellen, Richard Armitage, Luke Evans, Evangeline Lilly, Orlando Bloom, Hugo Weaving, Cate Blanchett, Christopher Lee (viac)Obsahy(3)
Pod vedením legendárneho bojovníka Thorina (Richard Armitage) sa Hobit Bilbo Lazník (Martin Freeman) s čarodejníkom Gandalfom (Ian McKellen) a trinástimi trpaslíkmi vydali na dlhú a nebezpečnú výpravu s cieľom získať späť svoje stratené kráľovstvo trpaslíkov Erebor pod Osamelou horou, odkiaľ ich kedysi vyhnal drak Smaug, aby sa zmocnil ich bohatstva, zlata a diamantov, ktoré vydolovali v miestnej bani. Keď sa im v boji proti drakovi Smaugovi podarí dobyť späť svoju vlasť, nechtiac vypustia do sveta smrtiace sily. Rozzúrený Smaug chrlí svoj ohnivý a spaľujúci hnev na bezbranných mužov, ženy a deti v Jazernom meste. Thorina posadne mamon a vášeň hromadiť znovunadobudnutý poklad, čomu - aj napriek Bilbovej snahe - obetuje priateľstvo i česť. Aj keď Thorinov úpadok doženie Bilba k zúfalému rozhodnutiu, to najväčšie nebezpečenstvo ich ešte len čaká. Sauron, o ktorého krokoch okrem čarodejníka Gandalfa nikto netuší, tajne vyslal obrovskú armádu Škriatkov, aby zaútočila na Osamelú horu. Mračná rastúceho konfliktu sa hromadia zo všetkých strán a trpaslíci, elfovia aj ľudia sa musia rozhodnúť, či sa zjednotia a spoja svoje sily v boji proti zlu, alebo sa ním dajú poraziť a zničiť. Budúcnosť Stredozeme visí na vlásku a v poslednej osudovej bitke piatich armád hobit Bilbo, v ktorom sa prebudil hrdinský duch a pocit spolupatričnosti k svojmu výnimočnému rodu, bojuje o život nielen svoj, ale aj predovšetkým o životy svojich najlepších priateľov. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (1 932)
Nevím jestli za to mohlo debilní 3D, ale já se u toho vařil. Slepenec bitek, které by vypadaly hezky jako in-game intro v nějaké mlátičce, mě prostě už nebavil. Krátka akční sekvence monumentální bitky z prvního Hobita je mnohem lepší, než celej tenhle film. Emocionálně fakt úplně prázdné, bylo mi u prdele, co se tam děje. Jedinej opravdu skvělej moment bylo Thorinovo vyražení z bran Ereboru na skřety. Navíc mě štvalo, že všichni skřeti maj nabušený brnění, ale dostanou v podstatě facku od nějakejch špatně vyzbrojenejch sedláků a chcípnou. Absence krve je taky hroznej fail, vypadá to nepřirozeně. Prostě Jackson už nevěděl kdy přestat. Hezky to ilustruje např. scéna finální bitky Thorina s Azogem, kdy na něj Thorin udělá fintu s ledem. Jak tam pak plave ta mrtvola pod ledem, tak je to naprosto epickej, komorní moment a já v duchu prosil ať to nezkurví tim, že se ten skřet probere. No samozřejmě, že na něj vybafne a stojí to za hovno... ()
„KAŽDÉMU REŽISÉROVI UDĚLÁTE NEJVĚTŠÍ RADOST, KDYŽ MU DOVOLÍTE NECHAT ZEMŘÍT NĚKOLIK HLAVNÍCH POSTAV" Peter Jackson /// Zábavná jízda, při níž nekritičtí obdivovatelé hobitů, elfů, trpaslíků, lidí a dalších obyvatel Středozemě, budou (zase) v sedmým nebi. Patřím k nim. Jackson se rozloučil se Středozemí ve velkým stylu. Parádní vizuál, výprava, choreografie soubojů… zábavná dlouhá bitva, plná nápadů a zvratů v níž Legolas opět skáče po všem, co mu stojí pod nohama a Gandalf mocně vládne klackem. Nic novýho. Jenže místo davovejch scén nás Jackson baví osobníma soubojema, kterým se věnuje detailně, jako by chtěl ponechat jedinečnost velkolepé bitvě u Minas Tirith. Což oceňuju. (Stejně mě víc než všechno to mlácení zaujal temnej rozzuřenej monolog Cate Blanchett k Sauronovi.) Už se těším na Director´s cut (slibuje se dalších 30 minut), kde stopro dostane větší prostor nejen bitva, ale možná i (nejeden) pohřeb. Jackson se rozloučil se Středozemí ve velkým stylu. Někteří uroní slzu nad padlejma, ale spoustě z nás bude smutno z toho, že je (asi na dlouho) dobojováno. Nezbejvá než doufat v nějaký překvápko. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 1937 napsal John Ronald Reuel Tolkien, neznám. 2.) Hledám svobodnou elfku (a mrtvýho trpaslíka). /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE **** NAPĚTÍ * ()
// Distribútor: Warner Bros. // Počet premietajúcich kín v USA: 3,875 // Otvárací Víkend v USA: $54,724,334 // Rovnako ako aj pri Pánovi Prsteňov, tak aj pri Hobbitovi je pre mňa posledný diel trilógie tým najlepším. Je veľká škoda, že dobrodružstvo zo stredozeme je u konca, pretože diváci ako ja by si určite našli cestu do kina aj na ďalšie pokračovanie. The Battle of the Five Armies nemôžem hodnotiť nijak inak, než na 100% ()
Váhal jsem, váhal .. Dávám velmi ušmudlanou pětku a zřejmě nejslabší z celé trilogie. Co se týká děje a vizuálních efektů nedá se na nic stěžovat, precizní práce odvedená po všech stránkách, ostatně jako vždy, Jackson má řemeslo v paži, ale bylo zde pár záležitostí, se kterými nejsem plně spokojen. Trošku mi vadí, že závěr trilogie má pouze dvě hodiny, vůbec by mi nevadilo kdyby byl film o 40 minut delší a vysvětlil nám toho více, je zde překvapivě hodně logických chyb, ano je to pohádka a fantasy a mně nikdy nevadily, ale posledních 30 minut připadala jedna nelogičnost na minutu, což mi příjde až přehnané, vzhledem k tomu, že v předešlých dílech jsem žádnou chybu nepostřehl. Co se týká samotného vývoje Thorina, tak mi jeho posedlost zlatem lezla už na nervy a samotná válka neprobíhala přesně tak jak bych si přál já, což mě lehce mrzí, ono kdyby všechny národy vstoupily do hory a bránili jí zevnitř, myslím, že by to působilo mnohem velkolepěji, ale to jsou menší maličkosti, které mě lehce rušily, zážitek to byl tak či tak . 85% ()
Cesty vedou dál a dál pod mraky i hvězdami, ale ten, kdo cestoval, teď se domů vrátit smí. Pro někoho salva počítačových triků, pro dalšího příjemná dobrodružná jízda, pro jiného válečná řezanice bez přidané hodnoty. A pro mě pohádka předcházející Pánu příběhů, tvořící sama jedno velké nezapomenutelné vyprávění. Peter Jackson je i tolik let po Společenstvu jako Peter Pan. Jako kluk, co zůstal ve svojí zemi Středozemi a odmítá vyrůst. A jen díky němu působí Bilbo jako ten nejlepší kamarád, Gandalf jako nejmoudřejší mentor a Thorin jako ten pravý ústřední charakter, se kterým stojí za to prožít každý švih mečem nebo mrazivý nádech. A v jeskyni, v Jezerním městě, na bitevním poli, v horách i v Kraji jsem zas a znova poznával, že jejich svět je i můj a že moje očekávání nejenže byla naplněna, ale i bez potíží překonána. Dvě trilogie dnes konečně vytvořily samostatnou hexalogii a já v ní chci zůstat už napořád. Takže ještě jednou... V jisté podzemní noře bydlel jeden hobit. ()
„Bol to môj priateľ.“ Po vizuálnej stránke žranica. No to v dnešnej dobe už nie je nič výnimočné. Jacksonovi sa žiaľ ani do tretice nepodarilo naplno využiť potenciál členov družiny. Sú tu proste len preto, aby scéna nebola prázdna (a lebo dané postavy vystupovali v knihe). Väčšina z nich vizuálne vyzerá úžasne, ale to je všetko. Prekvapilo ma, že Luke Evans je tu za kreténa (a nemám pocit, že to bol umelecký zámer, asi čaro nechceného). Peripetie s drakom sú vyriešené (prekvapivo) už na začiatku (!), síce vyzerajú vynikajúco, ale nechápal som, prečo jazerné mestečko pripomína svojou rozlohou New York 21. storočia. Zvyšok (dva a pol hodinového, ehm) filmu sa nesie v znamení príprav na gigantickú bitku a samozrejme nakoniec aj v znamení samotnej bitky. Je chaotická, nezmyslená, plná šialených strihov a divne pracuje s časom (keď finále v istom bode opustilo koncept „jednotlivých“ súbojov a vrátilo sa nazad do huriavku vojnového inferna, zarazilo ma, že stále pokračuje, mal som za to, že hlavná vojna skončila a už sa bije len zopár preživších jednotlivcov). Avšak! Neustále sa niečo deje. Legolas je akčný borec. Z jeho kaskadérskych výkonov cítiť režisérovu únavu v zmysle mal čoraz väčší problém vymýšľať niečo, čo by diváka posadilo na zadok ako v Pánovi prsteňov. A tak začal vymýšľať kraviny. Ale kraviny, ktoré na mňa fungovali napriek tomu, že chápem, že (a prečo) mnohým nevyhovovali. Od konca som čakal viac, čo sa dojatia týka. Takto mi to pripadalo prirýchle, skratkovité. Potešili zábavné hlášky („Choďte preč, aj s tým koňom.“; „Je to šialenec, majú to v rodine.“). Naopak, rušili ma dramaturgické blbosti. Dunovské megačervy tu boli akože prečo? Beorn má 35 sekúnd, to snáď nemysleli vážne. Ako môže finálny výjazd cca desiatich trpaslíkov (z nich jeden má prak a druhý váži 150 kíl) byť považované za niečo, čo významným spôsobom zvráti dovtedajší priebeh bitky? Udiera do očí i nepomer: raz jeden elf zastúpi priemernú ľudskú armádu a inokedy doňho stačí bodnúť a mŕtvy padá k zemi. Detto škrati: sú líčení ako nadpriemerne statné obludy, ale hanblivý hobit im hodí kamene do hlavy a sú off. Nehovoriac o nekonečných záchranách v poslednej chvíli, o deus ex machina a pozoruhodných načasovaniach (aká je šanca, že by sa Bilbo domov vrátil presne v tej hodine, keď začína dražba jeho vecí, keď predtým v Kraji nebol X mesiacov?). Že Legolas nedodržiava fyzikálne zákony, je pre mňa samozrejmosť. Má to predsa v náplni práce! Ale pri iných postavách som dvíhal spýtavo obočie (legendárne zlý výskok spod ľadu). Ale ako vravím: je to ohromujúce, veľkolepé a plné skvelých momentov (Thorinovo precitnutie), takže 4*. Síce by som to rád skritizoval za digitálne obžerstvo, ale pravda je taká, že mi to napriek všetkému stále pripadalo hravé, ako keby decko dostalo k dispozícii 250 miliónov. Dokonca i Evangeline Lilly mi tu pripadal super (stokrát lepšia, ako v dvojke). Cinemax TN 2014 ()
// Zero, nula, nada. Několik let jsem tuhle sérii bránil, hádal se, že ji nelze srovnávat s Pánem Prstenů, užíval si ten odlišný přístup k látce, dokonce i nadšeně popisoval audiovizuální stránku těch filmů, která Jacksonovi byla často vyčítána. Místo aby mě však Hobbit podržel a Bitva Pěti Armád konečně dorazila se vším, co jsem si přál a v co jsem doufal, dočkalo se mi tvrdé lekce. Jackson zlucasovatěl ve špatnou dobu, moc špatnou dobu. Tón filmu, který měl spojit jednu mladou, lehčí trilogii s tou starší, dospělejší byl naprosto ale totálně mimo a to je pro mě problém, přes který se ať se děje, co se děje, zkrátka nepřejdu. Že se v prvních dvou filmech všichni vyřádili a společně se nasmáli mi nevadilo, jenže teď měl přijít zlom, tohle byla ta chvíle, kdy jsem se měl dočkat toho, čeho jsem se dočkal v Pomstě Sithů. Místo toho ale Středozem zažívala jednu z nejdůležitějších chvílí a lidem to bylo k smíchu. Já z těch srandiček chtěl brečet, ostatní se smáli a to je zkrátka špatné, takové reakce by ten film vyvolávat neměl. O to větší škoda je to proto, že vizuálně to byla nejlepší část trilogie. A doteď mám v hlavě x momentů, které ve mě vyvolaly dojem toho, že to celé mohlo skončit hrozně, hrozně moc dobře. Jenže neskončilo, levné a tupé atrakce se valily jako lavina a film se v mých očích už jen potápěl hlouběji a hlouběji. To už se pak v samotném závěru těžko vzbuzují nějaké emoce, kromě mého rozčarování jsem totiž nic jiného necítil a to i přesto, že přede mnou umírali postavy, u kterých jsem něco cítit rozhodně měl. Jsem smutný a zklamaný a momentálně nevěřím, že to něco zachrání. Netuším, jestli se ještě někdy do Středozemě vydáme za novými příběhy, co ale vím jistě, že Jacksona už u toho nechci. And that's my last goodbye. EDIT:// druhé shlédnutí, bez crowdu, lepší, mnohem lepší. pořád x zbytečností a takovej... nijakej pocit po tom všem, kterej mě nutí zůstat na 3* ale jako film sám o sobě to stouplo :) ()
Nechapu, jak se tohle muze nekomu nelibit. Na Pana prstenu to samozrejme nema, ale po slabsim druhym dile krok spravnym smerem a za me naprosta spokojenost. Tesim se na prodlouzenou verzi, v prvni polovine filmu jsou nektery veci reseny dost zkratkovite a je videt, ze by Jackson potreboval aspon o pul hodky delsi stopaz. No a druha pulka je proste jedna velka bitva, kterou bych ale asi spis nazyval bitvou ctyr armad, rozhodne bych za armadu nepovazoval nejaky vlky a co si budem povidat, hrstka unavenejch lidi taky neni zrovna buhvijaka armada. Coz je ale pripominka ani ne tak k deji, jako spis k nazvu filmu, proste at uz jde o kohokoliv, vsichni se tu skvele rubou a vetsina hlavnich postav dostane prostor pro nejakej epictejsi souboj. Navic se hezky navazuje na LOTRa, triky naprosto bezchybny (nastesti, u traileru jsem mel drobet obavy), hudba tradicne skvela a herci jako vzdy ve svejch rolich presny. Sice ani po skouknuti nejsem presvedcenej o tom, ze bylo nutny Hobita rozdelit na tri dily, ale pripadnymu dalsimu navratu do Stredozeme bych se urcite nebranil (Silmarillion se mi z knizek libil nejvic). Takze za me jasnejch pet hvezdicek a naprosto dustojny zakonceni. ()
Hmmm. A já si doteď myslela, že když zkřížíte trpaslíka s elfkou, dostanete Conchitu Wurst. ()
"Trpaslík, jehož jsem poznal na dně pytle, by nikdy neporušil slovo." Jenže hobit míní a kurz zlata na středozemní burze mění. Ta část s mamoněním mě osobně moc nebavila, ale jakmile se do sebe pustily armády, tak to bylo pěkné pokoukání. Jenže udržet pozornost při asi hodinové bitvě je vysoko nad mé schopnosti a když je celý ten adrenalin zakončen půlhodinovým mudrováním o pravdě pravdoucí, tak to u mě zase na víc než tři hvězdy nevyleze. Nicméně jsem při monitorování přírody dospěl k závěru, že by si Nový Zéland patrně zasloužil, abych ho navštívil, takže se oficiální pozvánce vlády, s V.I.P. pohoštěním a návštěvou rugbyového derby s Austrálií, bránit nebudu. ()
Zábavnosti dvojky to nedosahuje, ale aspoň jsem se nenudil. Natočit místo trilogie jeden super tříhodinový biják, mohli jsme mít pecku na úrovni Pána prstenů. Na druhou stranu možná ani to by nepomohlo. PP byl projekt dělaný s láskou, z Hobita jsem ten pocit ani na chvíli neměl. 70% ()
Příběh ve třetím dílu hraje již skutečně druhé housle, neřeší se moc "proč?", ani "jak?", ale zkrátka na velké planině se setká pět armád, aby si dali pořádně do těla. Dějově by se to tedy dalo shrnout do dvaceti minut, nicméně v žádném momentu nemůžu říct, že bych se nudil. Postavy se nikterak nerozvíjí, ale zachovávají si své stávající charisma. Jejich účel je jediný - tasit meč a kosit nepřátele hlava nehlava, aby se to divákům co nejvíce líbilo. Účel je splněn, bitvy jsou natočeny velmi pěkně, chytlavě i přehledně. Neočekávejte mnoho, nesrovnávejte s Pánem prstenů a budete spokojeni. 7/10 ()
Není to tam. Bylo by pěkné, kdyby bylo, ale hobití produkce zkrátka pozřela sama sebe ve chvíli, kdy se rozdělila na tři filmy. A ne, není nepatřičné to zas a znova připomínat, protože tohle rozhodnutí nejenže z nás vytáhne o dvě kila navíc, což by byl poslední problém, především ale rozbilo děj na nepřirozené kusy. Na co jsme minule čekali tři hodiny (a nedostali jsme to), tedy pořádné střetnutí s drakem, se odbude zcela nevzrušivě během první čtvrthodiny, takže až bolestně poznáme, že nůžky měly původně zastříhat někde úplně jinde a bitka se Šmakem zjevně neměla být vrcholem dlouhé přípravy. Po jejím vyřízení jsem si jen říkal "to bylo fakt snadný" a napětí budované celým minulým filmem vyletělo z okna - tady se mělo ubírat nejvíc. Samotná bitva pěti armád pak sice nezklame úrovní efektů a několika stylovými záběry, už ani ten nejoddanější jacksonofil ale nemůže popřít, že Peter umí bitvu gradovat jedním jediným způsobem a páté deus ex orel po dvaceti minutách teskné hudby v pátém filmu v řadě už působí spíš směšně. Vrcholem Hobita je pro mě jedna komornějších scén (relativně), střetnutí Bílé rady se Sauronem plné efektních nápadů, i když tak trochu rozbíjí kontinuitu děje a můžeme se jen ptát, proč se o padesát let později všichni dohadují, jestli se Sauron vrátil, nebo ne, když zde jsou si tím všichni jistí. Nejsmutnější na Hobitovi ale pro mě je absence jakýchkoli lidských emocí. Už jen proto, že polovina trpaslíků zůstává anonymní a Freemanův Bilbo, nejlépe zahraná postava, stojí většinou stranou. Největší prostor pro hlubší city byl u příběhu Thorinova zešílení (nejspíš dost opsaného od Ejzenštejnova Ivana Hrozného), ale přetaženost téhle linie mě opět od emocí odtrhla. Samozřejmě že "emocionální dopad" na mě nemůžu nikomu tlačit, já si ale nedokážu z toho filmu cokoliv lidského odnést - na rozdíl od Pána prstenů. A tak je to vlastně s celým Hobitem. Okázale nadupané megascény ve mně probouzejí apatii a nezájem, protože mě tu lidsky nikdo a nic nezajímá. A jo, mrzí mě to. Trojka je nejlepší (protože nejkratší a nejdějovější) díl, ale pořád jen lepší průměr spoléhající na kdysi funkční trademarky. 65 % ()
Zklamání na celé čáře... Samostatně naprosto nefunkční film, který, namísto aby zaplácl zbytečnost a nataženost druhého dílu, z něj vlastně dělá majstrštyk, když sám přebírá tuto úlohu. Ignoruje jakoukoliv dramaturgickou výstavbu filmového díla a je jen nezkoordinovaným sledem na sebe nenavazujících scén. Jackson pořád zvládá psychedelii a dokáže udělat zajímavé situace, nicméně jednotlivé scény u sebe drží jen silou dobré vůle a v důležitých momentech se zabývá naprosto bezpředmětnými situacemi, které nemají nic společného s předlohou a v horších případech ani s emocemi, nebo nedej bože nějakými charaktery. Katarzi nečekejte... Sorry... Bitva pěti armád není dobrý film... ()
Zřejmě nejnadsazenější, místy až absurdně komický díl série, který funguje velmi dobře jako zábava i jako "serializovaný" blockbuster. Rozvíjení a propojování paralelních dějových linií a linií akce tu není tak opojné jako v prostředním filmu (který pořád považuju za špičku tolkienovských adaptací), ale pořád je zvládnuté s jistotou a v některých scénách (gradace bitvy, resp. její postupné zeštíhlování směrem k závěrečnému souboji) přímo výborné. Líbí se mi, jak film bez vysvětlivek začíná in medias res a že Šmaka zužitkuje jen jako prachobyčejný cliffhanger a akční startér v prologu. Líbí se mi, jak film obecně naprosto kálí na požadavky skalních fanoušků, kteří pravděpodobně skřípou zubama, když se na scéně objeví píseční červi z Duny (!) nebo kdykoli Legolas udělá nějakou fyzikálně nemožnou skopičinu. Nehledě na to, jak se tady okázale jde proti řadě klasických konvencí, jako je utvoření heterosexuálního páru (v případě Bilba a Thorina by teoreticky šlo o bromanci) apod. - primární je serialita. Samozřejmě, je otázka, do jaké míry je film sebeparodický záměrně, ale v závěru jsem se kolikrát až zalykal smíchem (tady se dost ukazuje, jaký je rozdíl mezi sucharskými novinářskými projekcemi a projekcemi v zalidněných kinosálech, kde publikum reaguje úplně jinak - údajně poetická scéna s čištěním fajfky je např. podle mě jednou z nejvtipnějších wtf scén filmu). Stručně a jednoduše, čím míň ten film budete brát vážně, tím víc si ho užijete. ()
Bitva pěti armád má přijatelnou stopáž dokonce i v prodloužené verzi. Vše už směřuje k závěrečné bitvě, ale samotné obléhání a následná jatka zaberou jen hodinu, takže hodně prostoru dostane démony zmítaný Thorin a také romance mezi Kilim a Tauriel. Jak Pánovi Prstenů plátno a velkolepá výprava svědčí, tak Hobit je možná lepší v knižní podobě. Jackson už měl k dispozici výrazně lepší technologie a mohl tak použít digitální efekty na každou blbost. Překvapivě nevýrazná je celou dobu i hudba. Finále však má silné momenty. Za krále! ()
Soudruzi, soudružky, právě jsem se vrátil z Hobita! Pan režisér demisi soudnosti přijal! Jak k tomu došlo? Asi nějak takhle. Pracovna, asi 4 roky nazpět. Peter Jackson (dále jen "PJ"): "Tauriel, miláčku, cosi znepokojuje mou mysl. Temná hrozba na obzoru se šíří a nevím, zda jsem schopen se jí postavit." - Fran Walsh (dále jen "Focke-Wulf FW 190" - číslovka nevyjadřuje míru IQ): "Ach můj drahý Kili, co sužuje tvou mysl?" - PJ: "Můj bledý kvítku Lothlórienský, máme tam spoustu děr a i když jsme tam dali všechno, drama, tragédie, osudová rozdělení, ale ať dělám co dělám, nějak to nedrží pohromadě." - FW 190: "Ach můj Kili, synu Dís, není přece problém, který bys nevyřešil Legolasovou akrobacií." - PJ: "Ale všechny ty složité kličky, mluvíme tam o pasti a vůbec není jasné, kdo do ní má vlastně spadnout. Celé elfolidotrpaslictvo nebo jen Thórin? Někdy si říkám, jestli jsme přece jen neměli více respektovat předlohu..." - FW 190: "Ty můj malý Kili, s kily efektů si přece nikdo ani nevzpomene na to, že se tam mluví o pasti. Hlavní je, že jsou tam skřeti, na zbytku nezáleží." - PJ: "Já ti nevím. A pak ti Zeměžrouti..." - FW 190: "Co je s nimi, Slunce mé věčnosti?" - PJ: "Nebude to vypadat trochu moc nepatřičně? Jako že to napsal nějaký Herbert a jmenovalo se to tuším Duna?" - FW 190: "Nevadí, můj Hobite ze Severního ostrova. To se dá vyřešit prostou větou zapomněli jsme na Zeměžrouty nebo něco takového, kterou by mohl říct třeba Gandalf..." - PJ: "No vidíš, Gandalf. Zapomněli jsme ho v Dol Gulduru. Co s ním? Počkej, nenapovídej... Á, začínám se chytat. Třeba by pro něj mohl dojet Legolas, vysvobodit ho z klece nést - ne počkej, mám lepší nápad. Vysvobodí ho Saruman." - FW 190: "To je podnětné a neotřelé, strážče odkazu mistra, ale trochu to potírá ženský prvek. Přece jsme se shodli, že ten musíme nutně vyzdvihnout. Takže takhle. Na scénu přijde Galadriel, pravou rukou bude držet klec s Gandalfem a levou - ne, to je moc. Ponese Gandalfa v náručí. To je ono." - PJ: "No, je to pořád trochu přehnané, nemyslíš, paní mého nebe? Nebo dobrá, ponese ho, ale pak podklesne a objeví se Devítka. Jo, to je ono, ale toho Sarumana tam musíme nechat. Jako kdybych měl pocit, že to je dobrý nápad, vlastně jediný dobrý nápad - ne, zaplašme sebekritiku. Zkrátka Saruman a Elrond jim vyčistí cestu, jenže se objeví Sauron..." - FW 190: "Ano, Klíči k mému zámku. Krásně se nám to sváže s Pánem prstenů. Já ti věřím, ty to dokážeš. - PJ: "Ano, rýsuje se to. Už jsme takhle blízko. Takže teď už jen vymyslet, proč vlastně chtějí Skřeti Osamělou horu. Třeba by šlo - hmm, ne, to by nešlo. Jinak. Strategie. To je ono. Chtějí ji kvůli její poloze. Strategie, chápeš? Spojnice k Angmaru, to je ono. Nevadí, že je to úplně jinde, to stejně není důležitý, hlavně to pronést co nejprocítěněji, aby divák věděl, že jde o něco důležitýho. Vrazíme tam Thorinovu temnou stránku, Howard rozezvučí orchestr, snad to ještě nezapomněl a když jo, tak mu bude stačit zvariovat tóny od posledně. Ne, konec střídmosti, jdeme tvořit dějiny, ještě nikdo nenatáhl 200 stran na 9 hodin, hlavně si věřit a nikdy nepochybovat..." Tak nějak takhle to podle mě bylo. Vlastní vizí a nestřídmostí stižený Jackson se definitivně utrhl ze řetězu a sází na plátno přemrštěné a zbytečně dlouhé scény, které stejně jako posledně negradují (na čemž se podílí i to, že řada podzápletek navazuje na něco z doby před rokem, čímž ztrácí na emoční síle) a jsou přemrštěně natažené, aniž by měly nějaký jiný vývoj než hop ze skály a bortící se most. Akční scény sice nejsou možná tak ztřeštěné jako v minulém díle (jízda v sudech), ale chybí jim přehlednost a logika, vlastně z bitvy pěti armád toho není moc vidět, protože většinu času se stejně točí kamera jen kolem Thorina, Legolase či Bilba, přičemž jejich scény se odehrávají nějak stranou všeho ostatního. Snad dvě scény měly potenciál lepší, ale zůstaly nevyužity. První byla již zmíněná Gandalfova záchrana, škoda, že tam nebyl Saruman více. Druhá pak Thorinova rozpolcenost, tam by se mi líbilo, kdyby k němu třeba jako druhý hlas promlouval Šmak. Všechny ostatní pokusy o emoce a dramatično na mě naprosto neúčinkovaly, zejména ten pokus o vztah mezi Kilim a Tauriel byl spíš k smíchu, opravdu mi to připadalo, jako kdyby si tam Jackson s manželkou chtěli vložit něco na způsob Berena a Lúthien a nějak se jim to vymklo z rukou. I ostatní stránky filmu mi přišly takové odfláklé. Výtvarná stránka Ereboru, ty městské trosky nepůsobily jako pozůstatek po funkčním urbanistickém celku, jen náhodně rozházené zdi a okna, aby bylo odkud skákat na skřety, Howard Shore je naprosto nevýrazný a když už, tak jen opakuje co fungovalo v Pánovi prstenů (na druhou stranu vymýšlet pětkrát něco originálního k pokaždé stejně "jímavé" scéně dá asi zabrat). A pak ta nestřídmost, přeplácanost. Tuhle hodíme troly s katapulty, tamhle červy z Duny, sem pět soubojů jeden na všechny, padající věž coby most, skřety připomínající spíš červenotrpaslické replikanty a tak dále a tak dále. Nasypat toho na plátno co nejvíc, ono to už nějak utopí ty nedostatky. Cit pro věc, emoce, prostá schopnost vyprávění, to je spláchnuto někam na dno dlouhého jezera. Za stávajícího stavu snad Tolkienův syn odolá a Silmarillion nepustí. P. S. V Pánovi prstenů byla krev aspoň černá. Tady není vůbec žádná (tedy až na pár kapek na Thranduilově tváři. P. P. S. Proč mají trpaslíci v Hoře napřed navlečená brnění a pak vyrazí do bitvy bez něj? () (menej) (viac)
Adaptácia, ktorá rozdelila divákov na dva tábory. Jeden bol nadšený, že sa mohol vrátiť do sveta, ktorý ich pred rokmi tak nadchol, ďalší zase sklamaný, nakoľko nedostal nového Pána Prsteňov. Je to logické, aj v priamom porovnaní knižných predlôh Hobit stráca v osudovosti, atmosfére, ale vďaka rozprávkovejšiemu štýlu je to dokonale akceptovateľné. Problém nie je v tom, že sa Peter Jackson pokúsil z Hobita vytvoriť nového Pána prsteňov, ani v adaptácii tak krátkej knihy do troch dielov. Problém je v tom, že aj napriek štedrej minutáži a zapracovaniu dodatkov je väčšina postáv buď plochá, alebo nevýrazná a pridanú hodnotu nahradilo vizuálne pozlátko a priehrštenie trikových scén. Vlna kritika z niektorých strán je i tak neopodstatnená, v rámci fantasy žánru ide stále o spičku a prvotriednu dobrodružnú zábavu, ktorá nerobí nikomu zo zúčastnených zlé meno. Len tá duša pôvodného diela trochu chýba. ()
Takhle nějak si představuju naplnění slovního spojení "digitální mor". Peter Jackson snaživě vykrádá sám sebe a ukazuje, že ve jménu finančních zisků je schopen klesnout hluboko. Už první díl Hobita ukázal všechny jeho slabiny, vycpávání děje vatou, neschopnost vést smysluplně dějovou linku a třetí díl to už jen završil. Kdo má rád atrakce, ten si jich užije, ale já cítil ke konci už jen rezignaci a znechucení. Celkový dojem: 40 %. Nevím, jak by starý pan Tolkien reagoval na Pána prstenů, ale u téhle srajdy by ho jistě trefil šlak... ()
Já to věděl! Před projekcí jsem sice zaznamenal spoustu buď přímo mírně negativních či minimálně velmi vlažných přijetí (a to i mezi mými Oblíbenými), ale já stejně čekal, že u mě to bude přesně naopak. A taky tomu tak po zhlédnutí skutečně je! Peter je prostě moje krevní skupina a jeho režisérský styl a um mě stále dokážou dostat. Samozřejmě, že se dá do filmu rýpat, nejvíce asi kvůli dojemným a patetickým promluvám, které ke konci gradovaly (a bylo jich zde z celé trilogie pochopitelně nejvíce), nicméně v tomto zcela konkrétním světě hrdinů (a de facto pohádce, navíc při loučení se s některými postavami) tak nějak mají své (ospravedlnitelné) místo. Zároveň je třetí díl dokonalou definicí toho, čemu se říká „epické fantasy“. Byl jsem (znovu) svědkem skvělého filmové zážitku, a proto stejně jako předchozí 2 díly hodnotím plným počtem. ()
Reklama