Réžia:
Claude LelouchScenár:
Claude LelouchKamera:
Jean-Yves Le MenerHudba:
Francis LaiHrajú:
Jean-Paul Belmondo, Richard Anconina, Lio, Béatrice Agenin, Marie-Sophie L., Gila von Weitershausen, Michel Beaune, Pierre Vernier, Daniel Gélin (viac)Obsahy(1)
Sam Lion (Jean-Paul Belmondo) je bývalý cirkusový artista, nyní padesátník a úspěšný podnikatel. Najednou si ale uvědomí, že je svým dosavadním životem vyčerpán a rozhodne se předstírat svou smrt a všechno opustit. Po čase se dozví, že firma, kterou po Samově „smrti“ vedou jeho děti, má problémy a vymyslí způsob, jak své rodině tajně pomoct, aniž by kdokoliv tušil, že za vším stojí právě on. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (94)
První polovina filmu je založena vyloženě na popularitě obličeje známého herce a na atraktivních záběrech přírodních scenérií africké savany a dravých zvířat. Scénář a děj filmu v této části pokulhává. Druhá polovina filmu již divákovi nabízí i zajímavější děj a dostává tím film do vyšší třídy. Jedná se podle mě o zajímavý a mírně nadprůměrný film pro odpočinkové nedělní odpoledne. Z filmu jsem vycítil jakousi sentimentalitu stárnoucího hlavního herce, i když musím připustit, že Jean-Paulovi to chlapáctví stále sluší a zahrát umí stejně dobře, jako kdysi v mládí. Rád jsem se na tento film podíval. ()
Je jasné, že Belmondovi tuhle roli napsali na tělo. Je to dokonale zvládnutý scénář, kdy starý bouřlivák je už unaven a potřebuje trochu odpočinku. Stárnoucí Jean Paul se na tu roli skvěle hodí a navíc všichni diváci přece vědí, jaký to byl sekáč, takže mu tu roli spolknou jako malinu. A to se taky stalo. Tenhle film je jen velmi jemnou komedií, je však především o lásce k rodině a k životu. O tom, že je dobré se zastavit, rozhlédnout a začít pomaleji a líp. Na všechno si dát dost času a hlavně na lidi kolem sebe. Film mi svou poetikou neskutečně sedl a Belmondo, ač celý film prakticky nezměnil výraz, to zmákl na výbornou. Vynikající hudební pozadí jen to jen celkově podtrhává...85% ()
jednoducho ma to dostalo... mňa, chladného Kubrickovca, zádumčivého Bergmanovca :) .... krásna hudba (Francis Lai za ňu získal Cézara, podobne ako Belmondo za svoj herecký výkon), krásne exteriéry, trošku ako skladačka zrežírovaný príbeh (Lelouchova "špecialitka" rovnako ako dokonalé zábery na tváre hercov, ktoré častokrát povedia viac ako scéna nabitá replikami - pozrite napríklad časť, v ktorej sa Belmondova-Lionova dcéra vracia z Ameriky s dieťaťom, o ktorom Lion nevedel... to je proste dokonalosť sama, prípadne už len taký záber na múdrosť vyžarujúcu tvár "morského vlka" Belmonda....atď ) ktorého niť však nie je zložité sledovať, veľa veľa lásky, osamelosť, obrovská chuť žiť, túžba po rodine, no aj po nespútanej slobode, výborné herecké výkony (obzvlášť samozrejme Belmondo, ktorého bežne moc nevyhľadávam, ale tu som s ním doslova "psychologicky zrástol" :).... veľmi pôsobivo zostrihané a zmixované s hudbou, miestami sa ma zmocňoval ten známy "všeobsiahly pocit", kedy má človek dojem že pochopil svet a miesto človeka v ňom v takých súvislostiach, ktoré si bežne neuvedomuje.... mal som chuť ísť na 5* ;) ()
Cesta zhýčkaného dítěte je pro mě velmi rozporuplným filmem. Z hlediska hereckého výkonu Jeana-Paula Belmonda a hudby Francise Lai se jedná o koncert, který bych v klidu doporučil každému milovníku filmů. Na druhou stranu to pan režisér neukočíroval a to poměrně dost zásadně, zejména v rámci nepřehledného přeskakování mezi scénami na časové ose. Pokud se chvíli nebudete soustředit, tak dostanete guláš, za který by se nestyděla ani michelinskou hvězdou oceněná maďarská restaurace, což je velká škoda, jelikož samotný nápad a příběh není vůbec špatný. Každopádně Belmondo dokázal, že dramatické role mu šly neméně dobře než ty komediální. Moje hodnocení 55%, ()
Galéria (18)
Zaujímavosti (4)
- Natáčení probíhalo v Německu ve městech Kolín nad Rýnem a Hamburg, dále se natáčelo v San Franciscu, v Paříži a také v Singapuru a Zimbabwe. (Terva)
- Jean-Paul Belmondo odmietol prevziať cenu César, pretože César Baldaccini, sochár, ktorý cenu navrhol a je po ňom aj pomenovaná, kedysi skritizoval prácu sochára Paula Belmonda, otca slávneho herca. (Raccoon.city)
- Claude Lelouch je pravděpodobně jediný režisér, který natočil s Jean-Paul Belmondem dojemnou scénu s pláčem, kdy ke konci filmu hlavní hrdina Sam Lion brečí dojetím. (Arnost.Dadak)
Přepsáno v červnu 2019. Cesta zhýčkaného dítěte je vyčerpání úspěšného života kapitalistického ritu. Činorodost je lékem na bolest vnitřního světa a osamělost duše. Úspěch je výsledkem zarputilé snahy o vzdorování ranám osudu již od útlého dětství. Cesta zhýčkaného dítěte je krizí středního věku, nitro začalo postrádat vznešené hodnoty a srdce zatoužilo po klidu, harmonii a zaplnění vyčerpávajícího pocitu prázdnoty. Cesta zhýčkaného dítěte je o způsobech přijímání života a zdolávat nepřístupné výzvy je přirozeností lidské ctižádosti. Claude Lelouch se nebrání lehkému odlehčení, nepřestává věřit v romantickou poezii a melancholicky zpívá o naplnění láskou. Prostředník lyrického filozofování nad životní cestou je Sam Lion (velmi dobrý Jean-Paul Belmondo, v době nalezení Nicolas Mallet, v počátcích cirkusové dráhy Firmin Gruss, na jejím konci Stephan Gruss a ve chvílích největšího osobního štěstí Paul Belmondo), bývalý cirkusový artista a majitel velmi úspěšné úklidové firmy. Cirkus je celoživotní láskou, prosperita je příjemnou přidanou hodnotou kapitalistického řádu světa. Přesto jsou vlastní potomci poznamenaní silnou osobností a pocit vnitřního naplnění nedostačuje. Úspěch je vykoupením intimní osamělosti, pochybnosti mají povzdech nad možností osobní porážky. Extrémní cesta úniku se stává snahou o vykoupení a znovuzrození. Hlavní postavou romantického zpěvu je Albert Duvivier (sympatický Richard Anconina), mladík, hledající své životní místo. Náhodné setkání uprostřed africké divočiny je šancí ke změně života, byť se musí novou cestou učit vhodným způsobům. Láska je odměnou za projevenou odvahu. Hlavní ženskou postavou je Victoria Lion (příjemná Marie-Sophie L., jako malá Marie Paquim), Samova dcera, poznamená nenaplněnou touhou k otcově osobnosti. Každý je nutně srovnáván, spokojenost vnitřního světa je nejdůležitějším životním cílem. Výraznou postavou je Jean-Philippe Lion (zajímavý Jean-Philippe Chatrier), Samův starší potomek, také poznamenaný silnou osobností vlastního otce. Vzájemné pochopení naráží na neviditelné bariéry. K výraznějším postavám patří také Pierre Duvivier (příjemný Daniel Gélin), Albertův starostlivý otec a provozovatel příjemného rodinného hotelu Bel Air, kde stále tepe život v bezstarostně upřímném veselí. Štěstí vlastních potomků je na prvním místě. Z dalších rolí: největší Samova láska a matka Jean-Philippa Yvette (Lio), druhá Samova manželka a matka Victorie Corinne (Béatrice Agenin), Samův notář s pokleskem proti zodpovědnosti Vergne (Michel Beaune), Samův přítel a pastýř lidských duší (Pierre Vernier), Samův osobní lékař (Philippe Lorin), Samova sekretářka a dlouholetá známá ze světa cirkusu (Annie Philippe), Albertova bezstarostná sestra (Céline Caussimon), či její statný snoubenec (Charles-Henry Tissot). Cesta zhýčkaného dítěte je bilancování prožitého života. Filozofické přemítání se prolíná s rytířským zpěvem, láskou a hledáním niterné harmonie. Život nabízí krásu, mámení i nespokojenost a pátrání po naplnění a štěstí. Životní předsevzetí Lelouch nestřídá a dál pevně třímá zástavu romantických ideálů a nekonvenčních způsobů. Jedinečné lyrické vykreslení a zhodnocení vnitřních pochybností. () (menej) (viac)