Réžia:
Philippe de BrocaKamera:
René MathelinHudba:
Claude BollingHrajú:
Jean-Paul Belmondo, Jacqueline Bisset, Vittorio Caprioli, Monique Tarbès, Mario David, Raymond Gerôme, Jean Lefebvre, Hans Meyer, André Weber (viac)Obsahy(1)
Bob Saint-Clare je nejschopnějším agentem na světě. Železné nervy, svaly z ocele, urostlá postava, obávaný protivník a neodolatelný svůdník, který střelbu a karate ovládá stejně dokonale jako hru na klavír a poezii. Není divu, že je tím jediným, kdo dokáže pomoci plukovníku Collinsovi, jehož agenty likviduje v Acapulcu neznámý hrozivý protivník. Bob se o tom přesvědčí už během mezipřistání v Paříži, kde mu neznámý pošle jeho informátora se sekerou v hlavě a Bob na oplátku hravě odhalí a zlikviduje po přistání v Mexiku řadu jeho mužů ukrytých v různých převlecích na různých místech. Setká se se svou spojkou, krásnou Arianne a společně s ní odrazí útok žabích mužů, kteří je napadnou v jejich přepychovém bungalovu. Jenže pak se objeví uklízečka se svým vysavačem, který všechno zmaří. Vytrhne totiž z tvůrčího zaujetí spisovatele Francoise Merlina, který je autorem už jedenačtyřiceti románů o příhodách nepřemožitelného agenta a právě dokončuje další. Na rozdíl od svého hrdiny se však nemotorný Francoise neustále potýká nejen s všedními starostmi, ale také s nedostatkem peněz, a to navzdory skutečnosti, že jeho romány hltají po světě miliony čtenářů. Své trable si spisovatel vybíjí pouze tím, že všechny, kteří mu komplikují a znepříjemňují život, přenáší do svých románů jako záporné postavy, se kterými si jeho agent Bob hravě poradí. Svého lakomého nakladatele Charrona, který na něm vydělává velké peníze, ale odmítá mu vyplácet zálohy, projektuje do role svého úhlavního nepřítele, Karpofa a Arianne má svůj předobraz v půvabné sousedce, studentce sociologie Christine. Ta si jednoho dne půjčí jednu jeho knihu, aby s její pomocí mohla napsat sociologickou studii o důvodech obliby podobné literatury, což si Francois špatně vyloží a začne se o ni ucházet stylem svého hrdiny Boba. Tím však u dívky neuspěje. Francois už má dost krvavých dobrodružství, sní o kvalitní knize, kterou chtěl kdysi napsat a rozhodne se svého agenta zlikvidovat. Bobovi se náhle nic nedaří, dostane rýmu, přehlédne Karpofovu léčku a nakonec je pohřben v masovém hrobě. Jenže to zdaleka není konec románového hrdiny ani jeho stvořitele. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (677)
Neodolatelný "dvojitý" Jean-Paul Belmondo jako románový hrdina a idol všech že, ale i jako spisovatel který má své problémy. Skvělá komediánlí zábava! Pro mě ale Zvíře zůstává "Belmondovkou" číslo jedna. ()
Já jsem vlastně hrozně citový a nedokážu to překonat. Já když vidím včeličku... Bum. Aááááá!. Co jsem to říkal? No to o té včele. Brilantní Belmondo ve své snad nejlepší (dvoj)roli. Nemám co vytknout, francouzská komedie v nejlepší formě. 90% ()
Dávám **** jen proto, že Muž z Honkongu se mi líbil mnohem více. ()
"Jste velký svůdník! - Nevím o tom!" Tak na tomto Belmondovi já jsem vyrostla. Bavil mě, když jsem byla dítě a stejně mě baví i teď. Mám dojem, že právě kvůli tomuto hrdinovi jsem prvně zatoužila stát se spisovatelkou, chrlit román za románem na svých deset miliónů čtenářů a každé dobrodružství slavného špiona zakončit větou "A Bob Saint-Clare plavnými skoky šelmy uniká ze spárů Karpofových..." Je to strašně střelený a ve své střelenosti geniální. Ať už jde o luxující uklízečku na pláži, vypadnuvší klávesu R ("kam nás to vedou?".... "do vltulníku má dlahá") nebo o ampulku prudkého jedu mezi zuby :-) Tyhle francouzské absurdnosti v malých dávkách neškodí v neomezeném množství. Belmondo s hlasem Jana Třísky je tu nesmírně okouzlující, vyvázne z každé situace, porazí všechny záporáky a zlomí nejedno srdce. PS: Až se tou spisovatelkou jednou vážně stanu... taky se pak na papíře vždycky pomstím reálným osobám, jako třeba elektrikářům. Určím jim literární postavu a té provedu něco strašně strašného :-). Velmi inspirativní! ()
Ještě za normalizace existoval J.P.Belmondo...Tohle je skvělá parodie na bondovky a vůbec...Když jsem viděla film jako děcko, tak jsem ho brala vážně a strašně jsem se bála...Uplynulo pár let a byly to řežba :-))Jak se může změnit náhled na určitý film během plynutí času...Za mě 95% ()
Fellini+Visconti+Bunuel+Tarkovskij+Chaplin+Lipsky=Magnifique. Gabin+Funes=Belmondo. ()
Bondovky a Belmondovky mají jeden společný charakter. I když se na nich podepsal zub času a některé věci jsou uplně blbý, jsou vlastně uplně skvělý. ()
Povedená komedie která ani po padesáti letech neztratila nic ze své zábavnosti. Mimochodem, spisovatel brakových románů Francois Merlin má na polici mezi svými knihami jednu s názvem: „Panika na Aljašce“. Zdá se, že je čas vydat reprint. https://www.idnes.cz/zpravy/zahranicni/rusko-ukrajina-valka-sssr-sovetsky-svaz-ruske-imperium-majetek-uzemi-dekret.A240123_195826_zahranicni_dtt ()
I po letech stale genialne zabavne. Bob Saint-Clair rulez! ()
Bez debat.. "a ty krysy budou mít otrávené zuby.. počkat.. můžou mít krysy otrávené zuby?.." ()
Znalec světových jazyků : ,,Yes,No,ok... ! " :D ()
Tak tuhle povedou parodii jsem neviděla snad sto let! Jediné, co jsem si pamatovala bylo: "Musíme do vtulníku!" Jako dítě jsem se tomu strašně smála a řezala jsem se i teď! Akorát, že když jsem byla malá, jsem ten film moc nechápala a ani mě moc nebavil. Až teď, jak věk tak nějak pokročil, jsem tomu konečně přišla na chuť :-) Vtipné hlášky, především, když se spisovatel svému hrdinovi mstí: "Ah, no počkej, já ti ukážu!", mě dostávaly do kolen! A Jean Lefebvre jako vychcaný instalatér...prostě mňamka. Tohohle "Bonda" teda můžu :-) ()
Trošku jsem se bál, ale nakonec to dopadlo tak dobře, jak jenom mohlo. Takhle nonsensuální filmy bývají někdy poněkud křečovité, ale všechna čest, Belmondo to ustál. "Já tam jezdit nemusím, mám několik fotek, nějaký letáčky, a můžu psát." Našel jsem pro sebe předchůdce Tropické bouře či Zohana. Jenže Muž z Acapulca je nastaven výš o hereckou etudu J-P. 5* ()
Skvělé a hlavně zábavné skloubení reality a spisovatelovi fantazie hrdinného Boba Saint-Clara. Nejlepší Beldmondo v jeho nejslavnější dvojroli. Dokonalá zábava. ()
Co dodat. Podle mne nejlepší film s Belmondem, zde po boku s krásnou Jacqueline Bisset. Každá scéna výborná, velmi se mi líbilo přemítání reality do knihy. Jediné co se tomuto může snad rovnat je Zvíře. ()
Genialni vic a vic... ()
Musím povedať že som čakal niečo úplne iné ale film sa vyvršil na úplnú komédiu predstavivosti. Proste niečo také som už veľmi dlho nevidel. ()
70% - Muž z Acapulca mě bavil nejvíc z celé trilogie „Mužů“, ačkoliv jeho děj byl paradoxně nejméně konzistentní, čehož však bylo dosaženo prostřihy do částí románu, který hlavní hrdina psal a do kterého projektoval svoje aktuální pocity z reálného světa. ()
No to byla ale doba, že? No řekněte sami! Telefonní budky, gramofonové desky, magnetofonové kazety, sójový suk, který chutnal úžasně. Dnes když si chcete koupit sójový suk, který chutná úžasně, musíte vybírat mezi různými výrobky tvarově, obalově a popisově blízkými tomu vašemu favoritu. A je to cesta trnitá, to mi věřte, některé ty suky chutnají, jakoby před zabalením spadly do močůvky, jiné jakoby týden ležely na Sahaře. Pak jsem jednou rozbalil suk, na jehož obalu bylo napsáno "Sójové řezy" a bylo vyhráno. Byl to přesně ten suk. Přesně ta původní receptúra. Mé srdce zajásalo, mé chuťové bunky zapředly blahem. No a telefonní budky - vidíte je dnes někde? Ale ano, jistěže vidíte - zaprášené, nepoužívané. Dovedete si představit Muže z Acapulca bez telefonní budky? Já ne. Bez dalších scén, kde se ze sluchátka vine roztomilý kabílek? Já ne. Dokážete si představit Komando či Matrix bez telefonní budky? Já ne. Povídáte si pro sebe, když jdete po ulici? Já ne. Ale někteří to dělají a říkají, že telefonují. Většinou tomu tak je. Ano. Samozřejmě. Telefonují. Ale já mám kamaráda, který má takovou zvláštní zálibu. Občas si vyrazí do ulic a povídá si sám pro sebe a užívá si toho, že si ho nikdo ani nevšimne. Nejraději předstírá, že telefonuje s nějakou ženou. Zažívá prý úžasné situace. Vyprávěl mi, jak zrovna říkal: "Ty tvoje vlasy jsou prostě nádherné!" a s jednou dívkou, která jej míjela, si pohlédli přímo do očí. Prý se zastavila a řekla: "Fakt?" A on řekl:" No, já právě telefonuju... Ale Vy opravdu máte krásné vlasy. Nechcete zajít na kafe?" "Proč ne?" řekla prý ona. A šli. No, já myslím, že kecá. Že tomu tak není. Co si pamatuju, už hezky dlouho žádnou holku neměl. Ale to je koneckonců jedno. Ať si kecá nebo nekecá, každopádně je evidentní, že předstírat hand free telefonování na veřejnosti nemusí být zrovna příliš obtížnou cestou k navázání kontaktu... Počkat, proč o tom všem povídám, tedy vlastně píšu? Jo, už vím - Bob Saint-Clare byl závislý na kabílku, a to mělo prostě kouzlo. I ten psací stroj, kterým o něm psal Francoise. I ten byl závislý na kabílku. Ty kabílky... No každopádně je dobře, že se do činžáku nastěhovala Christine, protože jinak by Francoise napsal dalších třicet dva románů, takže dohromady šedesát čtyři, a klepla by ho pepka. ()
i po letech jsem se pobavil jako nikdy. Boží Belmondo a Karpof. určitě si to zas někdy sčíhni ()
Reklama