Obsahy(1)
Alex Honnold je známý jako nejodvážnější sólový lezec své generace. Jak v této nebezpečné hře udržuje rovnováhu mezi ambicemi a pudem sebezáchovy? Od prvovýstupů na vysoké bouldery přes sóla obtížnosti kolem 9/10 UIAA, odvážně jištěné klasické výstupy až po rychlostní rekordy na The Nose, Alex Honnold se potýká s touto otázkou při přípravě na svoje zatím největší dobrodružství – sólo přelez stěn Mt. Watkins, El Cap a Half Dome v čase pod 19 hodin. (Sherpafest)
(viac)Recenzie (21)
7 000 stop (2 134m) za 18 hodin!!! To bych nedal ani pěcha po rovný cestě (jo, jsem línej, mám auto), natož solo lezením. Alex je neuvěřitelně inspirující člověk, z jehož výkonů (především lezení bez lana) se mi dělá šoufl jen, když se na to dívám. ()
Před zhlédnutím těchto dvaatřiceti minut jsem raději nevečeřela, rozdýchala se a šla s dostatečnou zásobou kyslíku v krvi na další Alexovo dobrodružství, u kterého se prostě občas dýchat zapomene. Byla jsem připravená na jeho nervydrásající záběry ve stěně s propastnou hlubinou pod ním. Alex je fenomén, jedinečný přírodní úkaz a šílenec! Druhý takový jednoduše neexistuje. Po výstupu na Half Dome našel výzvu v rychlostním slezení třech vrcholů v Yosemitském národním parku najednou, takřka bez odpočinku s minimálním jištěním. Sem tam se zapl do smice, téměř okamžitě ale lezl opět na volno. Málokdo si troufne vylézt The Nose sólo ve dne natož v noci. Unavený a zničený jde na Half Dome. Motivující je ten jeho neustálý nadhled a pohoda, zapne autopilota a únava neúnava leze leze po žule až to všechno vyleze v časovém rekordu 18 hodin a 50 min. ()
Neskutečný Alex zdolal 3 vrcholy pod 19 hod. Expediční kamera - Krnov 2014. ()
Alex je snad z jiného světa, neskutečné! 5* ()
Před tímto mohu jedině smeknout, protože to co Alex předvádí je fakt neuvěřitelné. A kdyby už ta síla byla, tak každého jiného by ovládl strach z toho, že není jištěný... Opravdu klobouk dolů, sice jenom 30 minut, ale i tak to je dostatečný zážitek :o) ()
Tak tohle fakt nechápu... ()
Neskutečná atmosféra, kdy se přistihnete jak křečovitě držíte kinosedačku a čekáte kdy se nadechnout. ()
Ten chlap je vážně magor! ()
Film o hodně neobyčejné vášni jednoho vlastě obyčejně sympatického kluka. Trochu mi tématem vášně a posedlosti nebezpečím a touhou překonávat sám sebe připomínal dokumentární verzi Magické hlubiny. P.S. Kdyby byl můj kluk, tak ho zabiju. ()
Alex je hustej. Leze všechno, na všechny způsoby a užívá si to. Škoda, že nám všechny tyhle informace musí říct jeho kamarádi a ne dokument samotný. Lezecké scény jsou supr, ale těch keců o tom jak je dobrej tam bylo tolik, že už se tam nevešla informace proč to sakra dělá... ()
Krátké okénko do života pravděpodobně nejlepšího horolezce současnosti, ve kterém se divák dozví něco málo o Alexovi, je svědkem toho, jak Alex začíná lézt bouldery, aby krátce na to vylezl jeden z nejvyšších a nejtěžších a dále jeho ohromujícího výkonu na Yossemitských nejvyšších stěnách... a to všechno bez lana a až na menší výjimky i bez jištění v rekordním čase... Strhující, napínavé, pohodové + krásné záběry na přírodu, skvělá práce kamery a sedící hudba. ()
Neuvěřitelné, co Alex Honnold dokáže. Při sledování jeho sólového lezení stěn v Yosemitském parku se tají dech. Jeho výkony oceňuji o to víc, když vím, jak tyto stěny majestátně ční nad údolím, a proto nezbývá než napsat, že se v tomto dokumentu skutečně objevuje svědectví výjimečného lezce, který nemá konkurenci v tom, co dělá. ()
Ačkoli mnozí předpokládali že pokračování prvního dokumentárního počinu s Honnoldem v hlavní roli bude mít formu černě orámovaného odstavce v některém z amerických periodik, je tu Alex znovu a v ještě exponovanější podobě. Tentokrát ho, po jednom nudně sebevražedném bouldru, napadlo klimbnout tři nejvyšší yosemitské stěny o celkové délce 2134 m. Za 24 hodin. Bez lana. S uvolněným výrazem a očividně pobavený dobrou zábavou tedy vzlíná vzhůru a cestou se věší do zapomenutého materiálu který se zdá bezpečný přesně tak do pátého metru nad zemí. Lví podíl na působivosti dokumentárního zpracování má samozřejmě samotná monumentálnost stěn a hlavně představivostí diváka kořeněný Honnoldův výkon. Přesto lze však, při násilném přetrhnutí hypnotického úděsu, ocenit profesionalitu natočeného materiálu i solidní střih, který, včetně vložených interview, naprosto neruší tempo příběhu. Vzhledem k faktu, že celý dokument nebyl promítán „in memoriam“ a diváku je jasné, že hlavní protagonista zase přežil, se nicméně nemohu zbavit otázky, co asi Honnolda napadne příště. V jednom dílu seriálu Kung-fu: Legenda pokračuje jsem byl svědkem dubově zapřeného Davida Carradina, umožňujícího svým třem druhům současné slanění na jím nedbale svíraném provazu. Následně pohrdaje lanem i fyzikálními zákony jal se tutéž skalní stěnu slézat poměrně netradičně hlavou dolů. Některé výzvy tedy přece jenom na Alexe ještě čekají. ()
I přes obdiv toho pána, kvalitu snímku, řemeslně dobře odvedenou práci tak musím ubrat jednu hvězdičku. Není to snímkem, ale pouze tím, že poslední dobou je na festivalech velmi málo cestovatelských snímků a čím dál tím více snímků o někom kdo dělá nějaký extrémní sport. ()
Skvělý sportovní výkon Alexe Honnolda,který posouvá hranice lezení až na samou mez. ()
Alex Honnold je opravdový "umělec". Ale film samotný na mne zas tak moc nezapůsobil. 70 % ()
Škoda, že jsem film viděl ne na horolezeckém, ale cestovatelském festivalu. Čekal jsem totiž od filmů tam uvedených, že budou o cestování a ne o lidech, kteří mají potřebu něco dokazovat sobě nebo jiným. Proto tak nízké hodnocení, které je z velké části ovlivněno právě subjektivním vnímáním samotného uvedení tohoto snímku na festivalu, od nějž jsem očekával jiný typ filmů. ()
Tohle znamená "Living the dream!" A je jedinej člověk na světě, kterej to může. Alex je fakt srdcař. ()
Nahoru a dolu, znova nahoru a dolu a jeste jednou nahoru a dolu a to do 24 hodin, tak nejak by se dal shrnout tento dokument popisujici prekonavani dalsich lezeckych rekordu timto lezcem s neuveritelnym charisma! 80% ()
Neuvěřitelný... ()
Reklama