Obsahy(3)
Tento dojemný příběh, natočený na motivy stejnojmenného bestselleru z pera Paula Coleha, připomíná, že všichni lidé někdy potřebují v životě druhou šanci. Tváří v tvář svému bezútěšně předvídatelnému životu se krásná a úspěšná Veronika (Sarah Michelle Gellar) rozhodne spáchat sebevraždu. Když se po svém neúspěšném pokusu probudí v nemocnici, lékaři jí sdělí, že předávkování léky jí způsobilo infarkt s nenapravitelnými poškozeními srdce. Veronice zbývá jen pár týdnů života a tak se bez zábran chová a vyjadřuje zcela otevřeně – tak, jak by jí společnost nikdy dříve nedovolila. Veronika ve své otevřenosti nachází úlevu, její mysl se pročišťuje a ona se zamiluje do překvapivě tichého a velmi zajímavého pacienta. Tento mladý muž v ní probudí emoce a touhu po vší kráse, kterou jí může život nabídnout… (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (362)
V celku príjemný film, ktorý v strede trochu poľaví, ale v závere sa pekne vydvihne. 70% ()
"Každý o něčem sní, ale jen menšina své sny realizuje.. A strach z nás ostatních činí zbabělce.." ()
Tento snímek je názornou ukázkou, jak něco malého, nenápadného a zdánlivě prostého může mít poslání, které převyšuje leckteré x-miliónové projekty. Stačí k tomu dobrá předloha, citlivý způsob podání, více než skvělý herecký výkon hlavní protagonistky a režisér, který dokáže tísnivou atmosféru vygradovat až do překvapivého konce. ()
Úvod filmu je naprosto ohromující, tíživá ale strhující atmosféra, skvělá hudba, perfektní Sarah. Ovšem v momentě kdy se děj přesune do léčebny se tempo i hloubka filmu začnou ztácet, až se ztratí úplně. Konec je velmi předvídatelný a plný klišé. Když se dá dohromady brilantní první část filmu a slabý závěr, vznikne lepší průměr, kterým také Veroniku hodnotím. ()
Krásná kniha, skvělá Gellar!. Myslím že adaptace nemohla dopadnout lépe. ()
Třemi slovy bych vystihl tento snímek: Velmi zajímavý film. Myslím, že se zpracování povedlo a i přes to, že film se celou dobu nese v poklidném duchu, tak rozhodně nenudí a diváka svou atmosférou při nejmenším zaujme. Závěr filmu bylo jedno velké překvapení. 75% (with J.) ()
Hmm, působivé. Nebýt zvratu v závěru filmu, byť se však dal očekávat, mohlo být i za 5! ()
Souhlasim s uzivatelem TheMaker- masturbacni scena je jedna z nejlepsich. Plus veta "Prave ted se do tebe zamilovavam". Co mi ve filmu nesedi, je obsazeni hlavni role. Na druhu stranu postavu Edwarda a psychiatra jsou natolik skvele zahrane (a napsane), ze tenhle film si plny pocet hvezd zaslouzi. Myslim ale, ze japonska verze by mohla byt taky zajimava. Veronika decides to die se pro me rozhodne stala jednim z mych nejoblibenejsich filmu. ()
Hmm. Knihu som zhltla, stála fakt za to. Samozrejme filmové spracovanie (ešte k tomu so Sarah) som si na porovnanie nemohla nechať ujsť. Klasická Amerika. Všetko si prehodí do svojho prostredia - pôvodný Villete v Slovinsku sa nám ocitol pozdĺž rieky Hudson. Kopec mrakodrapov na začiatku to jasne naznačil. Takýchto postrehov, ktoré boli pozmenené (vrátane mien Claire = Zedka, Dr. Igor = Dr. Alex Blake) od Coelhovej slovinskej predlohy Veroniky bolo viac. Kniha je predsa vždy len kniha. Ale tu hodnotíme film takže k tomu: vzhľadom na to, že som pointu vedela, tak som len s chuťou pozerala výrazy prekvapenia na sestrinej tvári. Mňa nič neprekvapilo. Skorej mi tam vadili/chýbali určité veci. Aj moje predstavy boli konieckoncov trošililinku iné. Takže filmovo to bol taký priemer. Nič to vo mne nezanechalo. Žiadne slzy, smútok, nadšenie. Knihu som práve naopak precítila do každého detailu. ()
Tak tohle je podle mě dílo, které si zaslouží pozornost. Celý film jsem od pokusu o sebevraždu litovala Veroniky, že ty všechny špatné zkušenosti, které měla budou tím posledním co v životě zažila a bylo mi ji strašně líto. Zároveň tak děj pozvolna "oťukával" další postavy do kterých by člověk neřekl, že vůbec patří do společnosti "bláznů" v dějovém pozadí..Scéna kdy si Edward uvědomuje, že život není jenom zklamání a pozná štěstí ve formě krásné dívky díky které začně zase mluvit a uzdraví se a poté spolu utečou a při východu slunce kdy si Ed myslí, že Veronika je mrtvá a poté se probudí a vlastně se tak rozluští celá záhada filmu a to, že by si měla vážit každého dne kdy je na světě-to podle mě popisuje krásu.Takovéto filmy by měli pouštět sebevrahům a nebo stačí každému kdo ztratí chuť do života.Ono někdy pomůže(ačkoliv to zní morbidně)vidět utrpení jiného.Člověk si pak uvědomí co vlastně život znamená a k čemu celou tu dobu směřuje. Jedním slovem krása! ()
"Zelená je nová černá. Zelená není nová černá. Copak nikdo jiný nepostřehnul, že se všichni totálně zbláznili? Proč se tak bojíme vidět věci v jejich pravém světle. Podobné slogany úspěšně odvracejí naši pozornost od hodnot, na nichž skutečně záleží. A není úniku. Chci aby se vědělo, že volím radši smrt než spoluúčast na kolektivním šílenství světa, ve kterém žijeme. Tohle není skutečný svět, sbohem." ()
Pod názvem Veronika Decides to Die se neukrývá adaptace vynikající knihy Paula Coelha jak by se mohlo na první i druhý pohled znát. Filmová verze režisérky Emily Young má totiž k původní psychologicko filozofické sondě do života několika obyvatel psychiatrické léčebny stejně tak daleko jako texty povrchních popových songů k životu. Na rovinu musím říct, že jsem měl s filmem už od prvních minut totální problém. Původní knížka byla prvním dílem celosvětově oblíbeného a uznávaného spisovatele se kterým jsem se setkal a rozhodně ne posledním. I o filmovou premiéru se postarala právě Veronika a musím říct, že po ní už se rozhodně na žádný film podle Coelhovi knížky, který v budoucnu natočí, nepodívám. Hrůza mě jímá především při pomyšlení, že mi právě Veronika se rozhodla zemřít přišla ze všech těch knížek, co jsem od autora přečetl, jako nejvíce vhodná k filmové adaptaci. To by ale někdo nesměl scénář osekat na sérii chladných výjevů s postavami, kterým nevidíte do hlavy a nedokážete si k nim vybudovat žádný vztah. Všechny se sice pohybují po původních drátkách knihy, ale absolutně neživotně, vedeni loutkařem, který se nezmohl k ničemu jinému než jen k doslovné adaptaci ze které ovšem byly odstraněny veškeré myšlenkové pochody postav a vedlejší linie obyvatel léčebny. Korunu tomu všemu dodává Sarah Michelle Gellar, která od dob Buffy nedošla k žádnému hereckému růstu a i v „coelhovském“ dramatu zůstává naprosto béčková. Ve výsledku jsem vydržel hodinu, 9 minut a 59 vteřin. To, co jsem viděl mi naprosto stačilo abych věděl, že o ten film už nikdy víc nezavadím, protože nemá co nabídnout ani po filmové stránce. Nezajímavý záběr střídá nezajímavý záběr, aby ho v zápětí vystřídal… nezajímavý záběr. Když porovnám jak mě oslovila původní literární forma s tím, jak mě ta filmová znechutila, musím podotknout, že Veronika Decides to Die trpí veškerými neduhy převodu knihy na plátno a možná jich ještě pár nových přihodila. Obvykle sice nemám ve zvyku hodnotit film aniž bych ho dokoukal, ale v tomto případě nemůžu jinak. Poslední půl hodina by totiž v tomto případě byla jen zbytečným zatloukáním hřebíků do jíž pečlivě zatlučené rakve. 15 % ()
Film o smutné dívce, která se rozhodla, že život nemá smysl. Sarah Michelle Gellar tady působí trochu nemastně neslaně. Celý film se drží lehce nad průměrem i s očekávaným poselstvím na konci. ()
Melancholické rozjímání o smyslu života doprovázené perfektní muzikou, za kterou přidávám jednu hvězdičku. Tvorba Paola Coelha mě nikterak neláká (četl jsem pouze Alchymistu) a na tento film jsem se podíval, protože jsem byl zvědav, jak zvládne Sarah Michelle poněkud odlišnou roli, než zabíječku upírů. Zvládla ji myslím velice solidně, byť film občas lehce nudí, ale díky už zmíněné zajímavé muzice se jedná přeci jen o příjemný zážitek. ()
Paulo Coelho není můj oblíbený autor, ale možná to je jen proto, že jsem od něj zatím nic nečetl. Vlastně jsem do jedné knihy nahlédl, přečetl několik stránek, řekl si, že by mě to mohlo zajímat, ale už se k tomu nikdy nevrátil. Snad někdy v budoucnu. Téma filmu je rozhodně zajímavé a je provedeno tak, že z toho člověk nebude mít depku dalších 24 hodin. Sarah Michelle dokazuje, že hrát umí, i když si netroufne na všechny polohy. Zajímavý náhle do života lidí, kteří potřebují pomoc. Není to ohromující dílo, ale zaujme. ()
Sebevraždu beru v potaz pouze v případě, že je člověk nevyléčitelně nemocný a stávající léčba by jen prodlužovala jeho utrpení. Není pro mě tedy jediným východiskem z beznadějné situace. Život je dar. Každý den by se měl skutečně žít a prožívat. Je to přece zázrak, že se ráno probudíme a můžeme vidět východ slunce. Většina lidí, kteří se pokusili o sebevraždu, se o ni budou poukoušet dál, dokud se jim to jednou nepovede a oni odejdou z tohoto světa. ()
Čula jsem, že se mi dostane nějakého hlubokého poselství (a to jsem ještě ani netušila, že autorem knižní předlohy je Paulo Coelho). Civím na plátno, kde se jakási pesimistická naivka snaží zlikvidovat svou tělesnou schránku (a snad i ducha) a říkám si Ha, tak tady se někdo určitě nechá s chápavým přihmouřením oka dospět. Ve slepé víře (jsem přece v Aeru) doufám ve střídmou soudnost tvůrců. Já naiva! A ne, nemyslím si, že tento povzdech je výsledkem působení umně narafičeného magnetu na zapojení diváka do děje. Nechci některé mé masochistické následovníky připravit o zážitek vypočítáváním konkrétních okolností (zahrnujících déšť, klavír a Sarah Michelle Gellar), přejdu proto rovnou k podstatě této habaďůry. To, co na plátně vidíte, není žádnou pravou cestou "ke kvalitnějšímu bytí", jak se příběh tváří. Hrdinka leze pořád do stejný pasti, jen si k ní skrz džungli klišé prosekává jiný dveře. Pokud budeme brát autorův přístup vážně (dojdeme nutně k parodii), nechápu, že před filmem neběží noticka ministerstva zdravotnictví Tento film propaguje sebevraždy. A páterovi Jonesovi došly sirky?? ___ Děkuji type_B za stržení potlesku po filmu. ___ Aero Naslepo, 21. 9. 2010. ()
Excelentný úvodný monológ a následných pár minút natoľko vtiahnu, že hoci sa nasledujúcu hodinu nič nedeje, vystačí to. Veronika v podaní Sarah Michelle Gellar je prvotriedna a rovnako ako jej výkon, aj film by sa mal tri krát podčiarknuť. Výborné! "I´m fine. Really..." ()
Rozhodně bych tento film hodnotila jinak, kdybych předtím nečetla knihu, která je oproti filmovému zpracování naprosto dokonalá. Nemohu si pomoci, ale herci mi do rolí nesedli, chybělo mi tam pár (pro mě) důležitých momentů, stopáž by mohla být delší. Nicméně kniha je má srdcová záležitost, tudíž ***. ()
Touto adaptací jsem si jen potvrdil moji domněnku - Coelhova tvorba se pro film prostě nehodí. Režisérka "Veroniky" si to evidentně nemyslela, proto vznikl snímek, který je naprosto zbytečný. Tam, kde autor knihy popisuje duševní rozpoložení hrdinky, se tvůrci filmu neohrabaně přesouvají z jednoho obrazu ke druhému, bez nějaké snahy vysvětlit to, jak se pacientčin náhled na život postupně vyvíjí - vyprávění tak vyznívá šablonovitě a nepravděpodobně. Režisérka se evidentně bála jakékoliv invence, proto jsem byl svědky neskutečné nudy, v níž většina dialogů působila vyumělkovaně, a co je nejhorší - ideově prázdně (což je u zpracování předlohy, která si zakládá na myšlenkových impulzech, fatální nedostatek). Takhle by se dalo pokračovat donekonečna (hrubě načrtnuté postavy, které jsou v příběhu jen do počtu; neschopnost vytvořit zajímavější okamžik; nevyrovnané herectví SMG…). S výjimkou prvních 15 minut není téměř o co stát. 4/10 ()