Réžia:
Saša GedeonScenár:
Saša GedeonKamera:
Štěpán KučeraHudba:
Vladimír GodárHrajú:
Pavel Liška, Tatiana Dyková, Aňa Geislerová, Jiří Langmajer, Jiří Macháček, Zdena Hadrbolcová, Jitka Smutná, Pavel Marek, Anna Polívková, Petra Kolářová (viac)Obsahy(1)
František nikdy nic nepoznal a nic pořádného nezažil. Svůj dospělý život strávil za zdmi léčebny a tak má teď ze všeho jen první dojmy. Vrací se ke svým jediným blízkým, kteří o jeho existenci neměli zdání. Mají svůj život a své vztahy. Vztahy tak propletené a zapeklité, že v nich František uvízne jako v síti. Zamotá se do milostných, sourozeneckých a rodičovských konfliktů. Octne se v trapných, komických i dusivých situacích. Je svědkem partnerských rošád, milostných kolizí i citových explozí svých blízkých. Se všemi cítí a všechno se ho dotýká. Chápe je lépe, než se chápou sami. Ale jen ten, kdo pochopí jeho, mu pomůže skutečně se vrátit. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (380)
Scénář 4 režie 4 herci 5 výprava 3 celkem 16 hodnocení 80 %. I idiot může mít rozum. ()
Velmi jsem se v duchu přimlouval za zlatého lva pro hlavní představitele. Snad příště, a pokud to bude se Sašou Gedeonem, tak už se těším. ()
Český Lev 5 : Nejlepší film, Režie, Herečka VR - Anna Geislerová, Hudba, Scénář + 6 nominací: Herec HR - Pavel Liška, Herečka HR - Tatiana Vilhelmová, Herec VR - Jiří Langmajer, Kamera, Střih, Zvuk ()
Stylizace některých záběrů (např. vláček, domeček s panenkami) budí dojem, že sám režisér je tak trochu blázen. A pokud ne on, tak Pavel Liška. Jak jinak by dokázali tak skvěle ztvárnit Františkovy vize? Nebo jeho promluvy...připomínají mi Dostojevského, ale je v nich něco víc. Návrat Idiota je o tom, že každý se občas chováme jako blázen, obzvlášť když jde o naše srdce (a tím nemyslím chlopně a ty věci okolo). Ne náhodou pak v těch "našich" spletitých milostných životních situacích působí nejnormálněji ten "idiot", který si ničím podobným nikdy neprošel. V náladě, kdy přijdete na to, že se opravdu pod vlivem lásky chováte jako magor, vás film hodně vtáhne. Jenže i tak budete kdesi mimo pohodu a after all je to jen trochu moc intelektuální nuda. 60% ()
Od tohoto filmu Saši Gedeona jsem čekal nějaký děj. V podstatě jsem byl zklamán, ale to je tak všechno. Ostatní dopadlo podle mne na výbornou. Od hereckých výkonů až k režii. Někdy si říkám, zda ten František neměl spíše štěstí, že nic pořádného nezažil a má jen první dojmy :-) ()
Velice povedený český film, ve kterém se objevují ti nejlepší herci tehdejší doby, a bohužel i té současné, v čemž tkví problém dnešní herecké generace, ale o tom netřeba zde mluvit, spolu s Pavlem Liškou, který právě zahrál onoho idiota, aby se z něj stal jeden z nejlepších herců české země současnosti. Vážně postavené téma je dobře zahrané snad každým, kdo se ve filmu objeví a všem ve směs, tak nějak fandím. Jiří Langmajer hraje opět idiota, Aňa Geislerová uťáplou holku, Tatiana Vilhelmová potvoru a Jiří Macháček překvapivě a relativně normálního člověka. Všechno je to takové normální, ale díky silnému příběhu to stojí za to vidět. Český Lev si s Návratem Idiota vyhrál opravdu zručně, škoda jen, že Pavel Liška nedostal ocenění za nejlepšího herce. Ukázal v sobě potenciál, který nyní výborně využívá. ()
Herci sú vo svojich úlohách fajn, len škoda že príbeh je tak uvlečený, nehybný. /40%/ ()
Po všech stránkách čistá duše, která přichází doprostřed složitého klubka lidských vztahů a pomůže je rozplést... zajímavě zpracovaný a ještě zajímavěji vizuálně pojatý námět, který povznáší zejména Liškův výkon (sám Liška z něj stále lopotněji vyvařuje svou stylizaci dodnes). Gedeon natočil velmi komorní a v zásadě melancholický a posmutnělý snímek s několika vtipnými situacemi, několika velice nepovedenými dialogy a citlivou výstavbou příběhu. Sem tam jsem si říkal, že Gedeon své "komorno" a "realistično" přepískl, ale vcelku mě Návrat idiota zaujal. Nejde nikterak do hloubky postav ani příběhu, ale i na povrchu nachází spoustu zajímavých momentů, které nabízí divákovi v atraktivním vizuálním ztvárnění. To zajímavější v porevoluční kinematografii... ()
Film, který dělá z Pavla Lišky jednoho z nejlepších českých herců. Jedná se o rozjezd jeho výborné kariéry. Nádherný tragikomický příběh, inspirovaný Dostojevského klasikou a převedený do současných reálií. Mě ten film prostě bavil. Ujetosti, podtržené dokonalými herci a režií... Co chtít víc. Jeden z nejlepších českých filmů. ()
Film - Zjevení. Kdo nezažil v realitě roku 1999, nepochopí... Tomuto lze říkat zcela ojedinělý celovečerní filmový debut! Saša Gedeon zaujal už svým hodinovým predebutem Indiánské léto a jasně naznačil svou orientaci na odkaz tzv. České nové vlny, Návratem idiota šel ale trochu dál a ukázal cestu, po které by česká kinematografie mohla znovu dojít až do Evropy, totiž reflexí a rozvíjením velkých příběhů východoevropské, respektive ruské literatury, kterou tu díky slovanské vzájemnosti a kulturnímu propojení (zapříčiněnému bohužel i vlivem vztyčení železné opony) cítíme a reflektujeme nějak jinak a zjevně hlouběji, než lidé na západě Evropy (o deset let později se po téže cestě vydal i Petr Zelenka a znovu byl zjevně hodně úspěšný...nemluvě o tom, že svět českého divadla tuto cestu objevil již dávno...viz Leoš Suchařípa, Petr Lébl a Divadlo Na Zábradlí atd.). Gedeonovo rozvíjení charakteru a postavy Dostojevského knížete Myškina se zcela určitě dotklo čehosi hlubšího, co se týká lidských archetypů a charakterových povah některých z nás, každopádně vjem je to hodně univerzální, Idiot (zvlášť v kontemplativním podání Pavla Lišky) přicházející odnikud a nesoucí si v sobě čistotu nepopsané tabulky odzbrojuje, Gedeon znovu použil svůj oblíbený motiv kolejí a vlaku, tedy cesty a v tomto podání cesty spojené s nějakou nostalgií (osobně si cestování vlakem spojuji s nostalgií po létě dětských prázdnin), znovu je tu do jisté míry akcentována spíše nedějovost a celý dramatický oblouk je záměrně upozaďován. Přičteme-li skutečně nádherný hudební doprovod a schopnost (či spíše instinkt) pana režiséra obsadit typově přesné, byť začínající a neokoukané tváře (Pavla Lišku jsem již zmiňoval, jeho Idiot je první velká filmová role a dá se říci, že Saša Gedeon vlastně tímto obsazením moduloval celou pozdější uměleckou dráhu dotyčného herce, navíc svedl společně před kameru tandem Aňa Geislerová a Tatiana Vilhelmová a v podstatě předurčil jejich herecké a vlastně i životní souznění atd.), vychází nám skutečně mimořádný divácký zážitek a v kontextu české porevoluční kinematografie jeden z jejich úhelných snímků. ()
Perfektně zahraný film naši nastupujicí nadějnou hereckou generací, který sice všechny od Gedeona po Lišku zviditelnil, ale film sám je vlastně dost nedoceněn a tak trochu zapadl. ()
Zrejme nejodpornejsi cesky film vubec. ()
Jeden z nejlepších českých filmů 90. let. Gedeon i Liška jsou prostě úžasní. Film, který ví o čem a jak vyprávět. ()
Šustí to papírem až běda, ale jinak jde o docela pěkný film. Jednoduchý, ale i v tom může být síla. ()
"Prý už by nemělo smysl vyhýbat se životu." // Dojemný a silný příběh, který se mi zaryl hluboko pod kůži a pěkně mi tam pulsuje...// Vedle Indiánského léta můj nejoblíbenější Gedeon. ()
Pavel Liška s culíkem, ach ano. ()
Hodně vtipné stejně jako smutné (zábavné, hořké, zároveň silně emotivní a přitom citově nevydírající), navíc se filmu daří velmi volně přecházet od směšných scén k vážným, nedrhne to. Bohaté na dokonale absurdní dialogy, zlomyslně trapné situace (vládne silvestrovský oběd) a s každou další projekcí oceňuju ten sociálně-kritický přesah. Dále se snímek může spolehnout na nádhernou a skvěle padnoucí hudbu (titulní znělku bych mohl poslouchat pořád dokola), a nad tím vším drží ochrannou ruku naprosto perfektní, bezkonkurenční a odzbrojující Pavel Liška. A po třetím zhlédnutí definitivně zvyšuju na 5*, Návrat idiota se mi zkrátka dostal pod kůži. „Trochu magor, že jo?“ – „Noo, promiňte“. ()
Forman Saša jen líně drží opratě a vůbec není v jeho zájmu, aby ten komorní povoz dorazil do nějakého cíle. Pokud jim teda není, že se Lev Nikolajevič Lyškin zdařile etabluje do rolí idiotů.. Tesknou statičnost naplněnou všeříkajícím mlčením, lehkou absurditou a nic neříkajícím mluvením docela sráží opakování motivů (brnkání klavíru, spouštějící se krev z nosu, dobrotivě naivní výraz hlavního hrdiny). Mám pochopení pro nadšené ohlasy z doby vzniku, ale nějak neumím sfouknout prach manýry, co ulpěl na povrchu.. Vše nepodstatné shrnul v rámci České sody Čtvrtníček, když se infiltroval mezi známé trio bojkotující nízkou kulturu a kadeřnictví (Rejžek, Just, Petříček). Titulek „věnováno milošovi“ v úvodu Gedeonova filmu je pak takovým milým propojením.. ()
Jedna z mála příležitostí, při které si lze ověřit, že při dostatečně nápaditém a na úrovni zpracovaném scénáři, který režie ještě dále rozvine a povznese, může vzniknout film, který dá vzpomenout na nejlepší chvíle formování generace tvůrců šedesátých let. Ještě větším potěšením je výběr a kvalita výkonů herců nejmladší generace. Nelítostná konfrontace relativního rozhraní mezi psychickou normalitou a nenormalitou za ne normálních poměrů znesnadňuje jejich rozlišení. Děj položený do několika dnů kolem vánočních svátků a Nového roku postihuje mělkost charakterů, nestálost a povrchnost jejich citů a naznačuje východisko z tohoto marasmu na vývoji citů a názorů těch nejméně uspořádaných. Podobenství doby, která je opravdu až nezdravě vymknuta z kloubů a v níž nejblíž k lidství mají ti, kteří mu mají být ve své nesporné zmatenosti a neurčitosti nejvíce vzdáleni, zachycuje Gedeon s až překvapivou zralostí a jistotou. Pavel Liška hned při svém debutu dosáhl na vrcholnou úroveň; od té doby čeká na příležitost, která by ho k tomuto vrcholu alespoň přiblížila. Souhlasím s těmi, kteří považují toto dílo za zvlášť vysoko položenou laťku, na kterou se v české polistopadové a poprosincové produkci hned tak nedosáhne. Výčet nečetných výjimek, které na tuto úroveň dokázaly dosáhnout, toto pravidlo jednoznačně potvrzuje. ()
Nejemotivnější film ze zlatých devadesátých. Pure gold na konci nejdivočejší dekády českého kina. Snad poprvé jsem docenila Dostojevského hrdinu, protože tento přesazen cele do nového kontextu je stále týž, ale o to nesmrtelnější. Možná, že díky Gedeonovi docením časem i Kurosawu a klasickou inscenaci s Javorským z prken Stavovského. Nu, zrající zážitky jsou to. ()
Reklama