Réžia:
Tom TykwerKamera:
Frank GriebeHrajú:
Ulrich Matthes, Marie-Lou Sellem, Floriane Daniel, Heino Ferch, Josef Bierbichler, Laura Tonke, Sebastian Schipper, Saskia Vester, Agathe Taffertshofer (viac)Obsahy(1)
René prožije večer v místním baru. Cestou domů vyfotí v podnapilém stavu při milování mladý pár, Marca a Rebeccu. Poté ukradne Marcovo auto a odjíždí s ním domů. V tu samou dobu vyjíždí místní farmář Theo k veterináři. Netuší, že v přívěsu je schovaná jeho dcera. V zatáčce zasněžené horské silnice dochází k autonehodě... René ovšem nemůže vypovídat. Již předtím trpěl ztrátou paměti. Nemůže se svěřit ani Rebečině přítelkyni Lauře, zdravotní sestře, kterou náhodou potkává v nočním baru... Osudy čtyř lidí, dvou dívek a dvou mužů, jsou propojeny nepoznaným tajemstvím. Kdo je viník a kdo bude skutečně potrestán? (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (46)
Zimní spáči představují moje první setkání s osobitým německým režisérem Tomem Tykwerem. Kolem jedné autonehody dokázal rozehrát zajímavou psychologickou hru, ale už tehdy jsem si uvědomil to, co se mi později potvrdilo při jeho jiných filmech. Sledovat jeho snímek znamená potkat krásnou dívku, smluvit si s ní rande a posléze zjistit, že jde o transvestitu. Jinými slovy, forma u Tykwera znamená rozhodně víc než obsah. Drama, které Tykwer rozehrál, nemělo z mého pohledu důstojné zakončení. Celkový dojem: 65 %. ()
Netradiční příběh, zvláštní průběh a silný konec - tím se mohou Zimní spáči pyšnit bezesporu. Další obrovskou kvalitou je celá vizuální stránka, která je propracovaná do nejmenších detailů. Tykwerova práce s barvami - zejména tedy červenou (Karle, z toho by ses vážně počůral!), kterou hodně používal už ve Smrtelné Marii, ale i s dalšími barvami - je opravdu neobvyklá; každá z postav vstupuje do děje s jednou primární barvou, která může (a nemusí) symbolizovat a napovídat spoustu věcí, a tuto barvu si drží až do konce filmu. Griebeho kamera je jako u ostatních Tykwerových filmů nápaditá a neokoukaná... Vizuál je prostě celkově fenomenální. Tak proč dávám jenom tři hvězdičky? Zkrátka proto, že mě to fakt hrozně nebavilo. 57% ()
To je asi poprvé, co mi Tykwer nějak zvlášť zrovna nesedl. Úvod je rozhodně zajímavý, ale následné podivné chování některých postav mi zkrátka kazilo celkový dojem. Ctění jednotlivých barev je super - jako pěst na oko - mozek to ví, ale uvědomuje si to jen někde vzadu a divák neví, co to vlastně je. :) Přesto mě to celé nějak obešlo.. ()
Originální režijní styl Toma Tykwera mě už tolikrát překvapil a udivil, až se mi nechce věřit, že ho měl vybroušený už v tak ranném (druhém) díle své tvorby. Zimní spáči mají výbornou vypravěčskou strukturu, která se točí kolem jedné dopravní nehody, to vše je doplněno zajímavě-barevnými postavami, přirozeně působícím prostředím horského střediska a perfektní náladotvornou hudbou, která někdy dokáže atmosféru dostat do neuvěřitelných emočních výšin. Láska v balení od Toma Tykwera je prostě -ač to zní nechutně- úchvatná. 80% ()
Zimní spáči je jako krásná holka, o které se vám ani nesnilo a přesto se vám ji povedlo sbalit. Jde s vámi k vám, jste oba ve velice dobré náladě a vše vypadá jako splněný sen, protože ta holka má vkus a umí se vyjadřovat, dokonce k tomu hraje i vhodná náladotvorná hudba... jenže pak, když má přijít vyvrcholení, vám narve prst do prdele. Může se vám to líbit, ale je to nefér a zvrhlé. Prostě se to nedělá. A tak říkám: STOP PRSTŮM DO PRDELE! ()
Reklama