Réžia:
George ClooneyKamera:
Phedon PapamichaelHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
George Clooney, Matt Damon, Bill Murray, Cate Blanchett, John Goodman, Jean Dujardin, Hugh Bonneville, Bob Balaban, Dimitri Leonidas, Justus von Dohnányi (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Skutočný príbeh sa odohráva v čase, keď už bolo viac-menej jasné, že hitlerovské Nemecko bude porazené. Pomaly sa začínajú naprávať vojnové škody. Milovníkov umenia trápi predovšetkým nejasný osud tisícov umeleckých diel, ktoré nacisti nakradli pre Hitlera a ďalších pohlavárov, a ukryli nevedno kde. Z ich popudu vznikol špeciálny vojenský tím, ktorý postupoval v pätách spojeneckých vojsk a hľadal stopy po týchto vzácnych artefaktoch. Vyzeralo to ako nesplniteľná úloha - umelecké poklady sa nachádzali za nepriateľskou líniou a nemecká armáda bola pripravená splniť Hitlerov rozkaz, podľa ktorého mali byť všetky umelecké diela s pádom nacistickej ríše zničené. Ako mohlo týchto zopár mužov dúfať v úspech? Veď svojimi pôvodnými profesiami - ako riaditelia múzeí, kurátori a historici umenia - väčšmi rozumeli Michelangelovi než zaobchádzaniu so zbraňami. Pod paľbou nemeckej armády, v zamínovaných skrýšach a zbombardovaných mestách riskovali Pamiatkari svoje vlastné životy, aby ochránili najväčšie poklady ľudstva. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (634)
Obecně mám filmy o druhé světové válce rád, ale tohle pro mě byla monstr nuda... Celkově během války, ve které šlo o spousty životů, se starat o nějaký obrazy mi přijde trošku mimo. Jen díky Clooneymu a Damonovi dávám dvě hvězdy. ()
Upřímný záměr Cloonymu neupírám, naopak chválím do nebes, tohle se vědět má a skutečně, když jsem viděla umělecké dílo, s kterým jsem někdy měla tu čest tváří v tvář, pohnulo mi to osrdím. Jestli na mě ale u sledování Památkářů dotírá francouzská Stepující stonožka jak vosa na bonbon, něco je špatně. ()
Náborové video Státního památkového ústavu o tom, jak je úžasně hrdinské a patriotistické, nechat si kvůli zachraňování nějaké patlanice od Pikasa ustřelit palici. Ač měl mýtický krasavec žužu Žorž k dispozici až židovskou kupu zelených prezidentů, skvělé herce a Dajmona, dominantně sexy Blanšetku, které chyběl už jen bitchík a jehlovky, a tisícihlavý štáb, podařilo se mu z toho vytřískat akorát tak velké nabubřelé nic, postrádající jakoukoliv dramatizaci, vtip i akci. A tak tito pseudo Klůnyho hrdinové nebo chcete-li Žoržovi parťáci nechají chladným snad i oddaného muzejního kurátora, který jindy vášnivě masturbuje jen nad katalogem Lůvrské obrazárny. Jediným zábavným momentem tak bylo sledovat tendenční finanční zázemí produkce. Pochmurně se sice dozvíme, že zlý nacista bezohledně a brutálně připraví soukromou sbírku ubohého Žida o originál Moneta, ale jak ubohý Žid k originálu Moneta přišel, to už ví jen Jehova. Asi dědictví samozřejmě, že by ho někde poctivě a férově vylichvil za skývu chleba v době krize nebo války, to si vůbec nemyslíme, nene! ()
Jako umělecký celek je Clooneyho poslední film bezesporu méně vycizelovaný než jeho předchozí režijní díla: střídání mezi dobrodružstvími party ne-hrdinů a mezi výpovědí o kulturně-definiční roli umění je občas trochu násilné, podobně jako je snad až příliš očividná strukturně scelující funkce dopisů, sochy a gentského oltáře. Podobně jako u snímku Dobrou noc a hodně štěstí mě ale neustále napadalo, že jsem podobný film fakt dlouho neviděl a že jsem podobný film fakt rád zase jednou viděl. Více viz Douglasovy poznámky. ()
Čím více víte o tématu, o kterém Clooney vypráví, tím více vás film osloví. Ať jde o roli nenápadné svědomité ženy z lidu, jménem Claire Simone, díky které se podařilo zachránit velkou část uloupených uměleckých děl (viz. např. dokumentární film ´Hitlerovo muzeum´ z roku 2006), nebo o skutečné postavy „památkářů“, jejichž osudy se dočkaly dříve již několika písemných zpracování, ale pozor – v hraném filmu mají díky Clooneymu svoji premiéru a George tak splatil jeden velký dluh těmto hochům, kteří mohou za to, že se dnes můžeme těšit v galeriích z tohoto krásného umění. A oko se pase i tady. Film má díky skvělé velkofilmové výpravě velkou vizuální hodnotu, díky zajímavému zvolenému tématu zase hodnotu informační (takže se směju některým zdejším hloupým výtkám o „bezdějovosti“) a jediné, co bych vytkl je fakt, jak se v některých scénách „na sílu“ přidaný patos, nebo naopak nevhodně zakomponovaný humor, bije s de facto vážným vyzněním celého filmu. To si, bohužel, Clooney poněkud dramaturgicky neohlídal. Ale jinak jsem fakt rád, moc rád, že jsem to viděl a mám chuť si o tomto zajímavém aspektu 2.světové války něco bližšího přečíst. ()
Rád bych věřil, že se Clooney inspiroval textem Kristin Thompsonové Estetika diskrepance a bylo by tudíž správné vnímat proměnlivost tónů jako znak formální bohatosti, nikoli tvůrčí bezradnosti. Skutečným dramatem filmu je souboj mezi úctou k aktivitám reálných Památkářů a obdivem k odlehčenějším ansámblovým válečným filmům (Velký útěk, Tucet špinavců). Na jednu stranu je zachována epizodická struktura knižní předlohy a její volné spojování kapitol dopisy, na stranu druhou Památkáři rozhodně nechtějí být věcným, na fakta soustředěným dokudramatem. Rádi by taky vzdali hold skupině mužů a ženě, kteří se zasloužili o zachování unikátních artefaktů pro budoucí generace. Každý ze zúčastněných proto dostal svou Scénu (nebo dvě). Tyto scény ovšem vždy doplní informace do některého z mikropříběhů, který buď nikam nevede a chybí mu uspokojivé zakončení (milostný románek), nebo je zakončen příliš zbrkle a zneužit k útoku na divákovy emoce (Jeffriesovo znovu-nabytí ztracené sebeúcty). Film by se potřeboval rozhodnout, zda mu víc záleží na památkách, nebo na památkářích, protože o obojím na ploše dvou hodin nedokáže pojednat způsobem, který by nepůsobil zkratkovitě. Současně nedokáže využít pro účely vyprávění ty scény, které pateticky sdělují vznešené myšlenky a budou nutně tím otravnější, čím je vám protivnější americký patriotismus. Absence (či přinejmenším neujasněnost) pevného jádra vede k rozdrolení vyprávění do příhod. Ty občas fungují samy o sobě (mina, většina groteskních etud s Murrayem a Balabanem), ale nezapadají do nějaké většího celku se zřetelným směrem a tónem. Jejich střídání sice má jistou logiku (sestavení týmu a rozdělení úloh po patnácti minutách, po půlhodině se tým rozdělí, přibližně po hodině zase spojí, aby se pak každá ze dvojic znovu vydala vlastní cestou), s žádným hrdinou na každý pád nestrávíme dost času, abych nás jeho osobní příběh dokázal vtáhnout. Ani získání Gentského oltáře a Madony z Brugg nelze označit za cíl, k němuž by dění soustředěně směřovalo. Památkáři postupně nezískávají indicie, vlastně ani není vyvoláván dojem, že by je kdovíjak tlačil čas (s výjimkou uměle dramatizovaného finále, kdy musí být rychlejší než karikatura ruského pohlavára), prostě se k oběma úlovkům v potřebný čas (tj. na konci filmu) dostanou. Částečně díky náhodě (příhoda se zubařem se ovšem skutečně udála), částečně díky tomu, že jim vojáci prostřílejí cestu. Ve výsledku mne díky skvělým hercům, kteří si své role očividně užívali, sem tam pobavila nějaká scéna, ovšem film jako takový mou pozornost dlouhodobě udržet nedokázal. Zároveň mne ale neurážel. Památkáři sice neví, co chtějí a historii zjednodušují na boj dobra se zlem, ale nejsou hloupí ani laciní (produkčními hodnotami). Clooney jako režisér i jako scenárista možná prohrál, ale prozatím si ještě dokázal zachovat důstojnost. 60% ()
Je to velká škoda, tenhle poloviční tucet památkářů měl našlápnuto, ale srazila ho absolutní žánrová nevyhraněnost. Nemůže se přeci proto sobě stavět suchej humor a dojímavý scény, ne když je obojí natočeno s cílem dominovat příběhu, vzájemně se to vytlouklo. Přitom tahle parta pamatkářů byla sestavena skvěle co herec to můj miláček, obzláště dvojka Billl a Bob měla silný momenty. Jenže Sedmá rota prostě nemůže chodit za ručičku s Easy Company. Za ty herce a pár skvělých momentů (Heil Hitler u kamaráda nebo cigárko s náckem:-)) ) jsme ochoten jít na tři, ale dál to prostě nevyhrábnu. ()
Vystrihať všetky tie patetické Clooneyho voice-overy a preobsadiť Damona (na interakciu s Cate, hereckú či romantickú, nemá ani náhodou) a za mňa úplne v poriadku. Viaceré scény, ktoré funkčne pracujú s klišé vojnových filmov, sú úplne skvelé. ()
Škoda, že George Clooney si nestanovil, jestli z tohoto příběhu udělá komedii ve smyslu sedmé roty a nebo klasický válečný film se vším všudy. Se všemi těmi herci jako jsou Murray, Damon, Goodman, Dujardin nebo právě Clooney se přiklonil spíše k té komediální stránce, jenže když jsem pak film sledoval, skoro vůbec jsem se nezasmál. Na druhou stranu ani klasické válečné atmosféry jsem si pořádně neužil. Prostě je to takový svůj paskvil, který má od všeho trochu, ale dohromady nemá nic, což mě hrozně mrzí. Každopádně i přesto musím uznat, že se jedná o dobrý příběh a jak to tak bývá, tak i v něm se objeví pár naprosto skvělých scén. Třeba přestřelka, cigárko s náckem nebo návštěva u jednoho Němce, který má po obýváku rozvěšenou jednu "kopii" významných obrazů vedle druhé, rozhodně stáli za to. Nicméně, mrzí mě to, ale jako celek je film prostě průměr. Ono se těžko hodnotí více něco, co Vám místy připomíná M.A.S.H., ale všichni jsou tam až neuvěřitelně vážní. ()
║Rozpočet $70miliónov║Tržby USA $78,031,620║Tržby Celosvetovo $156,000,000▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $7,577,391║ Tržby za predaj DVD v USA $16,100,038║ technicky a vizuálne dobrá práca, zachytenie vtedajšej doby má dobrý nádych ale príbehovo nezvládnuté, niektoré samostatné úseky ladia ale ako celok to je nekopaktné ani poriadná dráma, ani komédia /55%/ ()
taka pekna, mila, miestami zabavna a vtipna rozpravocka na dobru noc s nazvom "Ako inteligentni milovnici umenia v dochodcovskom veku Hitlerovi kocura vytreli" :) ano, s historiou to ma pramalo spolocne, Clooney tu ukazuje vojnu ako nieco "cool a uplne v pohode", ale ja mu to nemam za zle. Naopak, ocenujem nadsazku a humor jemu vlastny, s ktorym sa tohto filmu zhostil. ()
Soft válečný film, jaké už se dneska moc netočí. George Clooney však neukočíroval žánrovou čistotu a jeho film ve výsledku působí jako žánrový mišmaš. Chvilku komedie, chvilku drama, chvilku válka, chvilku patos, výsledný tvar je příliš nesourodý. Navíc jeho struktura je až příliš těžkopádná. Film sice odvádí dobrou práci, ilustruje, proč bylo důležité zachránit umění z víru válečného běsnění a ze spárů hrabivých nacistických elit, ale už mnohem méně efektivně vykresluje osobnosti lidí, kteří tuhle záslužnou práci vykonávali. Obsazení si už tradičně George Clooney zajistil prvotřídní, tolik skvělých a známých herců v jednom kuse, takoví Clooneyho parťáci, ovšem je to tak trochu jak projekt financovaný z fondů EU...celkem zbytečné plýtvání lidskými zdroji. Zásadním nedostatkem, který jsem v Památkářích pozoroval, byl ovšem nedostatek naléhavosti. Tihle hanební kulturologičtí pancharti by potřebovali na režisérské stoličce Quentina Tarantina... ()
,,PANE PREZIDENTE, V TÉTO VÁLCE JSME DOŠLI K BODU, KDY JE OHROŽENO PŘEŽITÍ TĚCH NEJVĚTŠÍCH HISTORICKÝCH DĚL...“ /// Clooney usoudil, že už dlouho do Evropy nešlo žádný komando. A tak po všech těch špinavcích a panchartech jsou tady osoby intelektuálně nadaný, se sklonem k muzejnímu badatelství, který špínu a krev moc nemusej. Možná i proto to má strašně nevyrovnaný tempo. Zajímavej okamžik okamžitě zabije příběhová vata – teda spíš upovídaná nuda. Hold intelektuálové. A přitom z toho cejtím tu snahu vo dobrodružství… Zřejmě čestná pocta ,,památkářům“, jednotce s ušlechtilým posláním, kterou my, nemuzejní typy…. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Knihu ,,The Monuments Men: Allied Heroes, Nazi Thieves and the Greatest Treasure Hunt in History", kterou v roce 2009 napsal Američan Robert Morse Edsel ve spolupráci s Bretem Witterem, číst nebudu. 2.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 3.) Thx za titule ,,DENERICK“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE * NAPĚTÍ ne ()
Dojemná, komediální a patriotická rovina se sice občas navzájem tříští, ale přesto George dokázal tohle obří sousto přežvýkat více než důkladně a dát mi natolik netypický válečný zážitek, že bych mu svěřil klidně i samotný útok na Berlín. Navíc Matt Damon tyhle usměvavé role charakterních chlapů zkrátka umí. ()
// Georgi, proč? Lepší obsazení už jsis snad nemohl ani přát, kvalitní předloha, zkušenosti za kamerou už máš taky, tak co se stalo? Řekni, čím to, že jsi mě tak zoufale nebavil, hm? Až na to někdo příjde, napište mi prosím - díky. ()
Tak ja nevim no. Jako tema je velice zajimavy a rozhodne vhodny k natoceni, ale nejsem si uplne jistej, zda by nebylo lepsi zvolit format nejake miniserie nebo serialu. Takhle, ackoliv ma film dve hodiny, prislo mi, ze vidim jen sem tam nejake stripky z akce, ktera se tahla nekolik mesicu. Hlavni hrdinove jsou sympataci, ale tak nejak se tu jen mihaj, ze si k nim clovek nedokaze utvorit poradne zadnej vztah. Jinak po filmarsky strance v zasade bez vytek, vizualni stranka je super, hudba je taky fajn. Jenze proste ackoliv me to zajimalo a dve hodiny utecou jako nic, prijde mi, ze s danym tematem slo udelat daleko vic a vic nez lepsi 3* to proste neda. ()
S komandem památkářů mám celkem zásadní tři problémy. Clooney se snažil namixovat rozverné dobové retro s oduševnělou poctou, výsledek se pere a nepůsobí jako povedená syntéza. Za další, příběh je stejně roztříštěný jako jeho ústřední jednotka hrdinů po západní Evropě, což také nepřidává na výsledném dojmu. A za třetí, nemohl jsem vystát Cate Blanchett (ale to je spíše jen moje smůla). Tak bohužel - slibný hvězdný projekt co vyšel do průměrna. ()
THE MONUMENTS MEN na mě působí jako kdyby chtěl Clooney natočit dvanáctihodinovou sérii pro televizi a tohle bylo pouze demo: "Podívejte, všechny akční scény, drama, napětí, emoce, to teprve přidáme ve výsledném produktu." Sice to příjemně uteče, ale za dvě hodiny se prakticky nic nestane a jediná vtipná scéna už byla v traileru. Hodně zmařená šance, Clooney se od Soderbergha zjevně nenaučil jak natočit kvalitní buddy movie se superhvězdným obsazením. ()
Nekulturní hovado, které se kdysi zabydlelo hluboko ve mně, by nedokázalo obětovat někoho ze svých blízkých, aby zachránilo úsměv Mony Lisy, kalhotky Madonny či torzo Jupitera. Mne zkrátka nikdo nepřistihne v muzeu, kapli či na výstavě, kterak onanuji před nějakým kulturním dědictvím a tak mne dobrodružství party historiků v uniformách nechalo poměrně chladným. Na druhou stranu mne však upřímně rozesmál ten "skutečný příběh", podle kterého chránili umění před špinavými fašistickými i komunistickými prackami a vraceli ho do prázdných bytu zplynovaných židovských rodin. Je to zkrátka jenom taškařice, která se sice tváří hrozně vážně, ale já tu komedii odhalil a tak si ty tři hvězdy zaslouží. ()
Nejhloupější elitní jednotka, jakou jsem kdy viděl v akci. Neexistující hloubka, návaznost, nulové motivace. Clooney naprosto nezvládá přesvědčit mě, že cíl hrdinů má nějaký vyšší smysl, místo toho plácá patetické monology a opájí se... vlastně ani nevím čím. Památkáři jsou naprosto zahledění do sebe, aniž by bylo jasné, co si o sobě vlastně myslí. Karikované postavy patlají rádobyhumorné s rádobyhlubokými scénami, aniž by cokoliv z toho mělo emocionální nebo myšlenkový rozměr. Clooneyho naprostá prohra a film, který má podle mě leda potenciál zničit Georgeovu pečlivě budovanou pověst. 1 a 1/2 hvězdy. ()
Reklama