Réžia:
John RidleyScenár:
John RidleyKamera:
Tim FlemingHrajú:
Imogen Poots, Hayley Atwell, Burn Gorman, Ruth Negga, André Benjamin, Laurence Kinlan, Clare-Hope Ashitey, Robbie Jarvis, Tristan McConnell, Ashley Charles (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Londýn, 1966: Takmer neznámy americký gitarista menom James Marshall "Jimi" Hendrix sa sťahuje do Londýna, kde v sebe objavuje a cibrí svoj talent a rovnako tak rieši zložité vzťahy, ktoré sa na neho na ceste ku sláve nabaľujú. Hendrix, ako jeden z najuznávanejších, najoriginálnejších a najvplyvnejších muzikantov 20. storočia, objavil netušené možnosti elektrickej gitary a stal sa priekopníkom nového hudobného efektu. Príbeh sleduje Hendrixov život až po jeho triumf na festivale Monterey Pop a ponúka tak intímny portrét citlivého mladého hudobníka na začiatku jeho cesty stať sa rockovou legendou. (TV Markíza)
(viac)Videá (3)
Recenzie (22)
Obrovské zklamání pro příznivce jednoho z nejlepších kytaristů všech dob. Jeden by čekal, že film o geniálním muzikantovi bude plný jeho geniální tvorby. Ale to by se jeden šeredně spletl. Nějaké pitomé neumětele spáchalo zločin na rockovém divákovi a namísto špičkové muziky naplnilo film blbýma kecama o ničem. A aby to nebylo málo, tak se nedozvíme ani podrobnosti o Jimiho kapelách a nahraných albech. Už ani nevím, čím tedy ten film byl vyplněný a až na působivé epizodky o hraní na podiu s Ericem Claptonem či o coveru Beatles hraném přímo před zraky Beatles, je to až trapně nudné. Zachraňují to jen sympatické krasavice Imogen a Hayley. Někdo by se měl přiučit u mistra Olivera shlédnutím The Doors, protože právě tak se dělá hudební film o rockové legendě. Natočit film o Jimim bez Jimiho muziky je donebevolající filmový zločin. ()
Sledujeme Jimiho od jeho objevení modelkou Lindou Keith až po dny před legendárním koncertem v Monterey. Film trvá necelé dvě hodiny, bohužel kvůli prázdným dialogům, slabému soundtracku a zvláštním střihum to utíká fakt strašně pomalu. Což je samozřejmě škoda, už kvůli tomu, že André hraje Jimiho vážně skvěle, skvělá je i Imogen Poots a ta zrzka. Celkově se film zaměřuje na jeho okolí, na přítelkyně a manažery. Scénář je docela zvláštní, většinou když André-Jimi vypustí něco z pusy, prostě ho chcete poplácat po hlavě. A nakonec asi ale není nejlepší nápad dělat životopisní film o hudebníkovi bez použití jeho hudby (za to ale nemůžou tvůrci, ale Jimiho pozůstalí). ()
Je možné nakrútiť kvalitný životopisný film o hudobníkovi, ktorý nie len že stál pri zrode hudobnej a spoločenskej revolúcie, on dokonca zmenil pohľad na hudobný nástroj ako taký, a nepoužiť ani jednu jedinú jeho autorskú skladbu? Toto je dôkaz, že to možné nie je. Keby sa aspoň autori zaoberali striktne iba súkromným životom mimo pódia, možno by som oko prižmúril ale toto bolo priama hudobná záležitosť bez jeho hudby. Zádumčivý pohľad herca, ktorý už po dvadsiatej minúte otravoval, a jeho neschopnosť imitovať aspoň trocha uveriteľnejšie hru na gitare iba uberajú na kvalite. Do poslednej chvíle som dúfal, že tam bude niečo, nejaký zvrat alebo skutočná udalosť ktorá ma vtiahne do deja.... Ale nič. Vyzeralo to veľmi amatérsky. A hoci jeho krátky a intenzívny život vlastní materiál na kvalitnú drámu a netreba si ani moc vymýšľať, potenciál a absencia autorskej hudby tento film potopili. Scénky ako jam s kapelou Cream alebo zahraný Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band len pár dní po vydaní, sú síce fajn, ale na takých dobrých skutočných udalostiach nie je veľmi čo pokaziť. ()
Film by mohl být srovnatelný s filmem o Doors. Jimi sice výborný kytarista, ale žádná žena by s ním nemohla mít vážný vztah na základě toho, jak většina umělců myslí jen na sebe a on nebyl výjimkou. Jinak ve filmu se vyskytla jenom tráva, což když by hulil jenom trávu tak by asi ještě žil.. Ale nu což. Nemůžu po každém režisérovi chtít aby vytáhnul úplně všechno. Ale určitě tento film oceňuji mnohem víc než Bohemian Rhapsody. ()
Netradičně pojaté i zpracované. Film s blbým názvem, situovaný, vlastně, do období, kdy se Hendrix teprve hledal. A přesto, že se zde jedná převážně o necelý rok v Londýně, tak JIMI HENDRIX, božský kytarista, který mohl vzít jakýkoli song a zahrál ho vždy novátorsky a silněji, než byl originál, je zachycen v mezidobí, kdy se už vydal na sólovou dráhu, ale ještě zdaleka nebyl známý, tak stěžejní songy měl hotové už v té době. Film končí cestou na festival do Monterey, kde jeho hvězda zazářila tak silně, že to nemohlo být silnější! Koncertoval, do své předčasné smrti, jen necelé čtyři roky, ale, Jak je ten čas relativní!: stihl prý natočit přes tisíc hodin muziky, která fascinuje a barevně opájí další a další generace muzikantů a posluchačů. Filmový Jimi Hendrix, stejně jako basák Experience, je dokonalý - výzorem, pohybem, gesty, svou zdánlivou letargií s výbuchy zlosti (píseň Manic Depression, myslím, přišla až později). Vynikající práce s muzikou (vrchol je chvíle, kdy si „zahrál s Claptonem“ :) Veškeré reálie doby i nepříliš známé detaily pobytu v Londýně působí zcela autenticky. Poslední třetina filmu, včetně konce, trochu ztrácí, ve srovnání s laťkou nasazenou v první polovině, ale i tak nelze jinak: ***** ()
Galéria (35)
Zaujímavosti (3)
- Film se od počátku potýká se značnými problémy. Bývalá Hendrixova přítelkyně si vymohla masivní zásahy ve střižně a kytaristovi pozůstalí odmítli dát souhlas k použití jakékoliv Jimiho hudby. (Hans.)
- Snímka mala svetovú premiéru v septembri 2013 na Toronto International Film Festival. (Ollie.ver)
- Název filmu se objeví až před závěrečnými titulky. (griph)
Reklama