Réžia:
Mike FlanaganKamera:
Michael FimognariHudba:
The Newton BrothersHrajú:
Karen Gillan, Katee Sackhoff, Brenton Thwaites, James Lafferty, Rory Cochrane, Annalise Basso, Garrett Ryan, Katie Parker, Miguel Sandoval, Kate Siegel (viac)Obsahy(1)
Pred desiatimi rokmi zasiahla rodinu Russellovcov obrovská tragédia, ktorá navždy zmenila život dospievajúcich súrodencov Tima a Kaylie. Chlapca odsúdili za brutálnu vraždu svojich rodičov do nápravného ústavu. Teraz, keď ho už ako dvadsaťročného prepustili na slobodu, snaží sa na minulosť zabudnúť a začať normálny život. Kaylie je však stále prenasledovaná tou osudnou nocou, keďže je presvedčená, že smrť ich rodičov zapríčinilo niečo nadprirodzené. Verí, že zlovoľné sily sa k nim dostali cez starožitné zrkadlo v ich rodnom dome. Aby Kaylie dokázala Timovu nevinu, vypátra staré zrkadlo a nájde informácie o záhadných úmrtiach, ktoré sa stali jeho predchádzajúcim majiteľom. Po získaní rôznych nových poznatkov v snahe vyriešiť vraždu rodičov však súrodenci zájdu príliš ďaleko a neuvedomia si, že znova rozpútali nočnú moru svojho detstva. (Steny94)
(viac)Recenzie (448)
Tak to vypadá, že zdejší diváci jsou ve dvou táborech. Jedni co se nudili, a druzí, kteří se ne. Sám patřím k těm druhým a jakožto člověk, co v hororech přímo nesnáší zaběhlé klišé typu práskajících samozavírajících se dveří, a jen hledá všemožné vtipné skulinky musím říct, že dlouho sem neměl prdel tak sevřenou jako minulou noc. Uroveň hororů se neměří ani tak podle scénáře či příběhu, ale podle počtu lekaček a taky podle toho, kolikrát si člověk za ten film řekne "no teda chudák, to bych zažít nechtěl". Zde je tomu ale jaksi jinak, lekaček tu pár je a velmi solidních, ale se stupňujícím se tempem by taky měl růst počet lekaček, který je ale vytlačen zamotaným příběhem. I tak se jedná o něco, co se naprosto vyrovná i takovým lekačkám, jako jsou Insidious či Sinister. ()
Ano, je to natolik neoriginální, nudné a utahané, až z toho místní samozvaní hororoví gururové opět nepokrytě Oculují. Mělo to být pro mě dostatečným varováním, nedbal jsem a to mám z toho. Plagiátorský bubu blábol o lidožravém zrcadle, plný otravných a otřepaných ocultistických halušek, co se vleče bolestivěji než přepečlivá rektoskopie, která ve finále odhalí akorát tak zanícený hemoroid. Mělo se to jmenovat Ovulus, hrůzou by z toho znovu zapadla snad i ostravským visionářským gynekologem tak nespravedlivě vysterilizovaná cigoška, která v pětadvaceti vrhla do našeho sociálního systému už šestého temného společenského parazita. ()
Zjevení. V době, kdy většinový divák hodnotí kvalitu hororu dle počtu a účinnosti lekaček, to takto nezvykle vyprávěná duchařina zaměřená na postavy nebude mít vůbec lehké, ale já vlastně nemůžu být spokojenější. Příběh o zrcadle, v němž sídlí zlo, jež se dostane svým vlastníkům do hlavy a zatáhne je do šílenství. A to ve dvou časových rovinách, jež Flanagan vypráví souběžně a navíc je do sebe různě prolíná. Kdybych měl vybrat jedno slovo, které Oculus nejlépe popisuje, vybral bych "tíživý". Postavy jsou sympatické, člověk by jim hrozně přál šťastný konec, ale zlo skryté v zrcadle je silnější. A ta tíha, beznaděj, na diváka prostě dopadne. Spíš než k Insidious, The Conjuring a podobným moderním duchařinám má Oculus blíž třeba ke Kubrickovu Osvícení - právě tím pomalým, ale důsledným budováním bezútěšné atmosféry. Herci jsou bez výjimky výteční, technická stránka bezchybná. Kdo tedy preferuje znepokojivý slow-burn před strašidelnou atrakcí, neměl by váhat ani minutu. Absentia nebyla náhoda, jsem zvědavý, co přijde dál. Oculus je úspěšně proměněnou šancí vstoupit do první hororové ligy. ()
║Rozpočet $12miliónov║Tržby USA $27,695,246║Tržby Celosvetovo $40,595,246▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA //počet predaných kusov ║ snaživé ale v konečnom výsledku na vnivoč, príbeh to nemá zle nastrelení ale akoby sa režisér zľakol šance ponúknuť niečo viac a po dopozeraní ostane len pachuť po premrhanom čiastočnom potenciály, presne tento horor poukazuje na odraz v zrkadle aktuálnej úrovne amerických povrchných horrorov /40%/ ()
,,ZNOVU SE POTKÁVÁME. UŽ MUSÍŠ MÍT HLAD...“ /// Neboj, neschyluje se k hromadný žranici ve fasfoodu. Spíš k malý seanci v baráku u zrcadla… Navnadí to už v povinný úvodní seznamovačce. Minulost se prolíná se současností a takovýhle strašeníčka já můžu. Teplota stoupá (hovno chřipka. V baráku…) … a navíc je tu pár zajímavejch nápadů – nebo spíš vychytávek, než to začne i hezky strašit. Malej (postav pár), ale rozhodně horor z vyšší ligy. Tam já mám třeba The Conjuring nebo (byť lepší) Sinister. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Hledám zrcadlo, který by mně řeklo… vlastně vono ví (a umí) všechno! 2.) Thx za titule ,,malia“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ** ()
Tak nudný horror jsem už dlouho neviděl. Žádné napětí, žádná akce, žádná krev, žádná děsivá hudba..... prostě nic a navíc přítomnost se neustále motá s minulostí!. Jedinou hrůznou scénou, jsou zvadlá kvítka v květináčích. Jasně, když mi chcípnou kytka, o které jsem se delší dobu staral, taky mám hrůzu v očích, ale asi těžko bych o tom natočil horror. I když stát u zrcadla a pak dělat zamračeného, to bych taky zvládl. Po shlédnutí "Oculus" konstatuji, 105 minut totální nudy a ztráty času ... Dávám 1* pouze za zajímavý název filmu. ()
// Distribútor: Relativity // Počet premietajúcich kín v USA: 2,648 // Otvárací Víkend v USA: $12,005,402 // ()
Velmi osvěžující. Genialita není v myšlence ( haunted mirror), ale ve scénaři z útržkovitého vyprávění a flashbacků zmixované do koherentního a komplexního příběhu, který žánr horor vyloženě potřeboval. Oproti Absentii je vidět výrazné zlepšení. Bavil jsem se, ale nebál se. 75% ()
Mike Flanagan je dobrý a zaujímavý hororový režisér, ktorý možno v budúcnosti žánru, svetu a fanúšikom daruje pár vynikajúcich kúskov (a možno nie, hm...) a na Oculuse je to z niekoľkých scén poznať. Väčšinu minutáže je to však len priemer a nuda. ()
V podstatě se na 90% stotožňuju s komentářem uživatele J*A*S*M a George Stobbart, a jen bych se opakoval po nich. U hororů se nebojím, ale u tohoto sem byl s nervama doslova v háji. Postupnej, ale přímočarej, nekompromisní tlak na diváka, kterej poslední třetinu houstne na kraj psychický únosnosti. Neskutečně zneklidnující, neúprosný a prostě STRAŠIDELNÝ. Špičkově zahraný, perfektní vizual, originální ... Woooow!!!! Tenhle typ hororů nemusím,ale když se to povede, proč ne ... 5/5 ()
Tohle zrcadlo mít doma nechcete! Po delší době konečně pořádná duchařina, která nejenže drží v napětí, ale hlavně spolehlivě děsí. Flanagan nezklamal, ba naopak! Že by nový Ti West? (80%) ()
Další důkaz toho, že duchařský subžánr hororu je v těžké prdeli. Každým rokem díky nepochopitelné poptávce vznikají desítky duchařských filmů na stejný brdo, protože se zkrátka s tak omezeným tématem nedá pracovat originálně. V tom lepším případě je to remake staršího originálu, v tom horším nepřiznaná vykradačka všeho možného. Tento brak chtěl udělat krok dál a vymyslet něco neotřelého, neviděného a hlavně levného. Výsledek je vraždící zrcadlo, které nechává vadnout kytky v květináči, unáší psy, zvedá teplotu o pět stupňů a způsobuje halucinace lidem. Vy na ty halucinace postav budete celý film čumět a jediná forma napětí, které u toho všeho budete pociťovat, bude spočívat v tom, zda se KONEČNĚ něco stane. Nestane se de facto vůbec nic a při troše toho přemýšlení dojdete k závěru, že i tento neotřelý duchařský shit je asi stejně originální jak semeno na bukkake party. Zdejší celkové hodnocení bych bral s rezervou. 20% ()
Námětově ohraná záležitost, ale přístup tvůrců je řemeslně poctivý, což se cení. Předností je skutečně tíživá atmosféra, která s vámi zůstane ještě nějakou dobu po závěrečných titulcích. Jo a Karel Gillan je sympoška. ()
Hodně precizní a velmi čisté. Možná mi tam právě proto chyběla trocha špíny. Flanagan nevymyslel zase tak úžasnou strukturu, aby jí mohl vyloženě ohromit, a něco víc chybí. Rozhodně ale slušné. ()
Rodina sa pri sťahovaní do nového domu dohodne, že si nový príbytok vyzdobí starožitnosťami. Najkrajším doplnkom je jednoznačne majestátne zrkadlo, ktoré má hlava rodiny vo svojej pracovni. Keď sa ale otec začne od rodiny stále viac odcudzovať a dokonca sa so zrkadlom začne rozprávať, začína sa rodina rozpadať a všetci jej členovia sa ocitnú v nebezpečenstve. - Rozhodol som sa, že v roku 2018 podopisujem komentáre k niektorým hororom, ktoré som videl už dávno a chcel som si ich zopakovať a začnem s týmto počinom od Mikea Flanagana, ktorý sa medzičasom dostal medzi úzku hororovú špičku a momentálne je jedným z najaktívnejších hororových tvorcov. Oculus je pozoruhodným počinom a kombinácia hororu a mysteriózna tu funguje excelentne, čomu pomáha neopozeraná a špičková práca s časovými rovinami, ktorá umožňuje divákovi hádať, čo je pravda a čo nie, bez toho, aby dej pôsobil nelogicky alebo chaoticky. Herecké obsadenie v tomto prípade absolútne ovládli ženy, ktoré sú vo väčšine scén pred mužmi o krok popredu. Parádne funguje aj technická stránka, ktorá sa spolieha na hru s viacerými kamerami, ktorá vynikajúco zapadá do spomínanej práce s časovými rovinami. Som rád, že som si to po niekolkých rokoch pozrel znova, ale Mike Flanagan ma ešte stále nepresvedčil natolko, aby som dal niektorému jeho hororu plné hodnotenie. To by sa ale už velmi skoro mohlo zmeniť, pretože jeho seriál The Haunting of Hill House, na ktorom pracujú Amblin, Paramount a Netflix, vyzerá velmi nádejne. + Kate Siegel + herečka z Don't Knock Twice + herečka z Ouija: Origin of Evil + herec z Insidious: Chapter 2 + herečka z Fun Size Horror: Volume One + herečka z Before I Wake ()
"Co když je dění okolo skutečné a hlas na mobilu přelud?" Já vím, už zase zahajuju komentář tím, že parafrázuju Červeného trpaslíka a opakuju se, jenže tyhle horory taky pořád opakují to samé, tu lépe, tu hůře, a vymyslet k tomu pak jedinečný komentář taky není snadné. Takže, to pohrávání si s tím, co je skutečné a co na postavy vymýšlí "zlé zrcadlo", je hrozně nedotažené a sourozenci některým věcem nesmyslně důvěřují (těm telefonům, ačkoli vědí, že ty je už jednou klamaly), zatímco nedůvěřují především zdravému rozumu. Za začátku to sice celkem funguje, ale asi v půlce už to vršení klamů a míchání s minulostí překročí míru a je filmu spíš na škodu. Navíc přeskok k "vrcholné scéně" spuštění "kladiva na kovadlinu" vynechal několik postupných kroků, které musely postavy udělat. Když jsem zmínil postavy, tak ty jsou relativně sympatické, ale stejně nakonec nedělají to, co by rozum velel, jak už jsem vzpomenul. Film ani nenechává diváka nějak moc přemýšlet třeba o tom, čemu může věřit a čemu ne, protože každou takovou scénu hned nahradí další. Mně by se mimochodem líbilo, aby někdy někdo pojal takový příběh tak, aby z něj vyšlo, že je to skutečně jen iracionální posedlost člověka, který si nechce připustit realitu, což je dle mého mnohem hororovější - viz Havlíčkův Neviditelný. Mezi dvěma a třemi, vyloženě mě to neštvalo, tak zaokrouhlím nahoru, ale žádné veledílo. Mimochodem, kdo by si dobrovolně takové ohavné zrcadlo pověsil kamkoli, a kdo by si jakékoli zrcadlo pověsil do pracovny? ()
Kvůli mimořádné působivosti s radostí odpouštím libovolné chybičky a nedokonalosti - a to hlavně díky tomu, že film velmi chytře vypráví o hrůze výsostně filmovými prostředky. Dramaturg ve mně celou dobu tetelil blahem, jak to bylo poskládané, prostý divák se bál tak, že ani nemohl mít nohy na podlaze, aby po nich náhodou něco nešmátlo, fatalista ocenil, že i u tatínka, i u maminky nakonec zvítězil rodičovský pud nad jakýmkoliv démonem, a fanoušek Möbiovy pásky opět poznal, jaké to je dojít po jiné cestě do stejného místa. Velkým plusem jsou potom okolnosti, za jakých jsem film viděla. ()
Nemám problém s ohranými motivy, pokud je režisér namixuje dostatečně zručně a přidá k nim dostatek vlastních nápadů jako právě Flanagan. Ale paradoxně to bylo až moc chytré (racionální technický postup proti duchům), abych se u toho bál, navíc jsem byl zvědavý na to, co se nachází za zrcadlem a vstupuje do našeho světa a ne na rodiče propadající šílenství. Hudba i zrzka v hlavní roli byly fajn, celkově solidní a inspirativní hororová záležitost. ()
Nemá smysl hodnotit kvality snímku dle (ne)dodržení (zde většinou) lichých očekávání. Kdo totiž chce přemíru krve, lekaček a hrůzné atmosféry, je na špatné adrese. Již úvodní návodná scéna ukazuje, že Oculus se chce zařadit mezi psychologické horory. A několik prvních minut se tímto směrem ubírá. Nevyřešené trauma z dětství, odlišnost přístupu obou hlavních postav a pomalé vstupování retrospektivního děje. Obě časové roviny se plynule prolínají, vzájemně se dokreslují, ale zároveň díky Timovi jedna narušuje druhou. Není zcela zřejmé, jakým směrem se bude děj ubírat a tvůrcům se díky pomalým náznakům (náplast, pes) daří budovat nepříjemnou atmosféru netušeného zla ve vzduchu. Dokud není zcela zřejmé, zda tím zlem jsou démonické síly nebo jen šílenství některé z postav, snímek funguje na jedničku. Druhá část však značně kolísá, děj se stane předvídatelným a do popředí se dostává méně zajímavá minulost, přičemž současné dění je pouhým dokreslujícím přívěskem. Postavy se stávají obětí událostí bez možnosti jejich ovlivnění. Přičemž tvůrci se spíše soustředí na atraktivnost děje než na vykreslení atmosféry absolutní bezmocnosti. ()
Zimomriavky - dokonalý barometr děsu, který nelze ošálit. Buď tam jsou, nebo ne a Flanagan ze mě dělal husu docela často.. Dovedně zakomponovaná struktura vyprávění, kdy se četnost flashbacků zintenzivňuje až do splynutí s realitou, hudební podkres zvěstující něco zlověstného (ten hluboký, opakující se tón je geniální), koncentrovaná, plíživá hrůza a na konci žádný okulus, kterým by prosvítalo denní světlo. Holt, jsou druhy zrcadel, u kterých střepy přinášející štěstí nikdy nepřijdou.. Ocultus! ()
Reklama