Réžia:
Quentin DupieuxScenár:
Quentin DupieuxKamera:
Quentin DupieuxHudba:
Quentin DupieuxHrajú:
Mark Burnham, Eric Judor, Steve Little, Marilyn Manson, Grace Zabriskie, Eric Wareheim, Daniel Quinn, Hillary Tuck, Jennifer Blanc-Biehn, Ray Wise, Don Stark (viac)Obsahy(1)
Marilyn Manson si v novém americkém filmu francouzského režiséra a hudebníka Quentina Dupieuxe (Mr. Oizo) zahrál roli emo teenagera. Dupieux točí filmy stejně expresivně, jako dělá svou hudbu. Montuje do sebe nečekané aranže s jednoduchými beaty. I v tomto filmu rozehraje hru gagů, naschválů a parodických situací, které připomenou dávnou Policejní akademii, ale zároveň si „legraci z poldů" dělá dost nekorektním způsobem, ze kterého chvílemi až mrazí. (Artcam Films)
(viac)Videá (2)
Recenzie (124)
Jestli to dr.horrible nazval antikomedií, tak já tomu říkám rovnou antifilm, nihilismus ve svý ryzí podobě, aneb natočili jsme si film, kde si (ne)děláme prdel z cajtů (protože už každý malý děcko ví, že EjSíEjBí), je nám úplně ukradený, co na tenhle film bude kdo říkat, vlastně je nám jedno úplně všechno, protože i když se snažíte sebevíc, stejně se vždycky najde nějakej arcidick, co vám to vomlátí o ksicht. A ani to nemusí být fízl. Jinak nejlepší na celým tomhle... filmu je, jak jinak, sám God of Fuck, Marilyn Manson, jehož retardovanej teenager posouvá herectví do novýho kosmíru, che. A já teď nevím, co s tím, že se mi něco takhle weird zatraceně líbilo... ()
"Los Angeles. Rok 16. Kriminalita klesla. Príliš. Policajti sú znudení. A naštvaní." - hlása v úvode Wrong Cops: Chapter 1. Nasleduje pár nesúvislých poznámok (potrebné niekedy prepracovať do riadneho komentára): V disciplíne karikovania americkej spoločnosti a kinematografie je francúzsky zmetek a l'intrus na pôde strýčka Sama, Quentin Dupieux alias Mr. Oizo mojim osobným favoritom. Jeho zverská parafráza na kultový postmoderný opus Pulp Fiction si berie na paškál opačnú stranu zákona - políciu. Pokým vo svojom meta-filmovom experimente Rubber balansoval na hrane nudy a jej košatej reflexie, udávanej prítomnosťou nudiacich sa divákov pozorujúcich senzačný príbeh, tentoraz zámerne tancuje okolo hraníc trápnosti a vulgárnej demencie. Figuratívnosť neokázalej estetiky absurdity, intertextuality a inšpirácie pokleslou campovou kinematografiou 70. a 80. rokov ilustruje ako obsadenie (Eric Roberts, Grace Zabriskie z filmov Davida Lyncha, Eric Wareheim a Marilyn Manson v zastúpení hudobného sveta), tak zámerne podradný treťotriedny vizuál a unylé tempo, vyvažované elektrizujúcou hudbou Mr. Oizo, ako i konkretizované odkazy (zrelé obdarené ženy cvičiace jogu, homosexuálny podtext, rozhovory o kvalitnej hudbe). Film navyše vďaka "zastaveniam" deja a prechodu k inej postave či (nerozlíšiteľným) využívaním a zapájaním diegetickej/nediegetickej hudby pripomína mixovanie na DJ pulte. Okrem toho je zaujímavý i z hľadiska uvedenia - na VOD platforme ho je možné zhliadnuť v podobe 8 epizód, ktoré predstavujú jednotlivé dni, už od roku 2012, do kín prišiel v celistvej podobe, ktorá medzi týmito epizódami kľučkuje, vracia sa k nim v retrospektíve či vynecháva určité scény a radikálne tak mení systém distribúcie informácií divákovi, až v roku 2014. 100% ()
Všetci čo sme tento film dokázali dopozerať by sme mali dostať diamantovú plaketu za statočnosť. Ľutujem dve veci. Prvou je premárnených 82 minút môjho života a druhou je, že mohli dať aspoň umelý smiech do scénok čo mali byť vtipné .... Ukáž prsia ! hovorím ukáž prsia !, tu máš potkana, trenko plienky .... bla bla bla .... ()
Dupijé je evidentní narkáč a doporučuji pouštět si jeho bizára jen tehdy, pokud se řádně naložíte ve stejné dobrotě, pod vlivem které píče a následně i močí své „filmy“. S čistou hlavou totiž utrpíte pouze příšerně jeblou a trapnou pičovinu, a to se dost se obávám, jestli jsem touto odbornou kategorizací náhodou všechny příšerně jeblé a trapné pičoviny hrubě neurazil, která je napěchována téměř nevydržitelným technem, z nějž samovolně slézají nehty, a mimořádně odpornými neherci, jimž scénář bezpochyby předepsal taky si před každou klapkou něco výživného zobnout. Ovšem v případě, že před projekcí nakrmíte absťák čímkoliv začínajícím na benzo-, metyl- nebo tetrahydro-, pošlete šedou kurvu na prázdniny a navodíte si tak stav hihňajícího se dementa, co si vyřehtá průdušky například jen při vyslovení tak banálního slova, jakým je třeba „bagr“, začnou se v té mlze, husté tak, že by se dala krájet, dít podivuhodné věci! Nejdříve to v hubě zažbluňká, v prázdné dutině zakuňká, v bedně rupne a v čelisti hrkne, a teprve potom objevíte, že ti odpudiví trapní kokoti jsou v podstatě úděsně žertovní, až k pomilování, a začnete si u té kakofonie hoblování vinylu za konstantního zvuku cirkulárky bez jakékoliv změny otáček dokonce vesele podupávat do rytmu. No, záměrně hodnotit nebudu, neboť nejsem tak sdílný jako ostatní uživatelé a nechci takhle naprudko prozradit, jestli fetuju nebo ne. ()
Napadá mě jen - hnusáci lepáci...Dupieux/Mr. Oizo definitivně potvrdil, že nebude na plátně ani tak enfant terrible jako magor...Rubber byl hypnotickým výstřelkem se specifickou obrazovou poetikou, Wrong už pouhou nefungující podivností a Wrong Cops zachránila od zatracení až hřbitovní post scéna, protože na tuhle pecku by měli tančit jen muži bez žen :) ()
Galéria (16)
Zaujímavosti (4)
- První trailer filmu byl uveden 22. listopadu 2013. (Johnny.ARN)
- Režisér snímku Quentin Dupieux složil také filmový soundtrack pod pseudonymem MR Oizo. (Cheeker)
- Film měl celosvětovou premiéru na filmovém festivalu Sundance 20. ledna 2013. (Johnny.ARN)
Reklama