Réžia:
Makoto ŠinkaiScenár:
Makoto ŠinkaiHudba:
Kašiwa DaisukeHrajú:
Takeši Maeda, Miju Irino, Fumi Hirano, Hiroši Šimozaki, Risa Mizuno, Mikako Komacu, Juka Terasaki, Takanori Hošino, Azusa Tadokoro, Taiši Murata, Júki Hajaši (viac)Obsahy(1)
Príbeh nového filmu japonského režiséra Makota Shinkaia The Garden Of Words (Záhrada slov) sleduje mladíka Takaa, zatiaľ nevyučeného obuvníka, ktorý sa jedného dňa vydá poza školu, aby mohol v prekrásnej záhrade pracovať na svojich nových návrhoch topánok. Tu stretáva záhadné dievča Yukino, ktorá je o niečo staršia ako Takao. Ako čas beží, obaja sa v záhrade naďalej stretávajú; vždy však len za daždivého počasia. Postupne sa ich vzťah prehlbuje; koniec daždivých dní sa však pomaly, ale isto blíži. (issoumaila)
(viac)Recenzie (90)
Kluk z neuspořádané rodiny, s fetišistickou úchylkou na dámské boty a dospělá žena, která už od rána nasává v parku. Co z toho může vzniknout? Překvapivě: velmi jemný, něžný vztah, který je i logickým vyústěním minulosti obou protagonistů. Reálné. Například v tom, že ne všechny bitky vyhraje ten spravedlivý, že ne všechno zlo je potrestáno a dokonce, že si často zlo ani nepřipustí, že je zlem a drze kráčí dál, zatímco hodný člověk musí snášet útrapy a ponížení. Přestože je snímek zdánlivě převážně o dešti a nenápadně rozvíjeném citu v jednom altánku, drží napětí i atmosféru. A já jako divák fandila oběma protagonistům a docela jsem chápala i ten prudký výbuch emocí v závěru. SHRNUTÍ: Věk není jenom číslo. Jsou to rozdílné zkušenosti, rozdílné nahlížení na svět, někdy i rozdílné hodnoty. Ale někdy, pouze zřídka, to vůbec neplatí. Otázkou je, jak dlouho to vydrží. Ale i kdyby jen chvíli, možná i ta stačí na trochu štěstí a vzájemné podory. ()
Vizuálně neskutečně nádherné, mistr animace se pozná. Hudebně nenápadné, obsahově vcelku prosté, ovšem nesmírně křehké, melancholické, poetické a romantické. Viděno podruhé na promítání v JICC Praha 1 s anglickými titulky, a že Shinkai táhne bylo vidět na účasti (20-25 lidí), dokonce dorazili i japonští diváci :-) ()
Makoto je zpět (po předchozím filmu z roku 2011, ve kterém se snažil tvořit jako Myiazaki a nešlo mu to) a ve výborné formě! Zahrada slov je vizuálně úchvatná (déšť, voda, větve nad vodní hladinou) a maximálně melancholická. Poprvé jsem viděl film Makoto Shinkaie na velkém plátně a velmi mu to svědčilo! Zrovna na něco podobné, pomalu plynoucí a ze života, jsem měl náladu! Klobouk dolů před týmem tvořícím české titulky pro uvedení na Animefestu! ■ Trailer: http://www.youtube.com/watch?v=udDIkl6z8X0 ()
Již od svého prvního kraťasu "Other Worlds" vlastně Makoto Šinkai opakovaně ztvárňuje v zásadě totožný příběh pouze pokaždé v jiném žánrovém rámci a se stále dokonalejší animací. V tomto ohledu je jeho nejnovější počin také vpravdě vyvrcholením jeho dosavadní kariéry. Především co do animace už Šinkaiova vlastnoručně rozvíjená technika dosáhla úrovně až fotografického hyperrealismu. Neskutečně propracované efekty měnícího se světla a počasí už působí jak (optickými či postprodukčními) filtry upravené záběry reálného prostředí. „Zahrada slov“ pak v této úchvatné formě přináší citlivou romanci o mnohoznačném vztahu do sebe uzavřeného studenta a mladé ženy, kterou potkává během deštivých dní v parku. Vyprávění se pak nese v klasickém Šinkaiově stylu přes potlačované emoce, hutné imprese obyčejných okamžiků a detaily každodennosti. Namísto předchozích filmů se ale tvůrce zcela zřekl fantaskních motivů a předkládá ryze civilní romanci. Snímek pak vykazuje překvapivě mnoho styčných bodů s neprávem méně známým filmem studia Ghibli "Whisper of the Heart" – od zaměření na rukodělné řemeslo, důkladné vykreslení lokální atmosféry reálného prostředí až po dílčí peripetie vztahu, kde si oba protagonisté k sobě dlouho hledají cestu a následně musejí přečkat dlouhé odloučení, které ale o to více prohloubí jejich city. Bohužel na rozdíl od geniálního Mijazakiho scénáře tentokrát sledujeme naopak schematicky slabou hrdinku, kterou musí v klíčových chvílích k činu popostrčit hrdina, ale také namísto sebevědomých postav vlastně jen další emocionálně a osobnostně nestabilní figury zmítané svými pocity a svým okolím. ()
Nejaký čas som uvažoval aké hodnotenie tomuto počinu udeliť a nakoniec som sa rozhodol udeliť plné hodnotenie hlavne za jednu vec a tou bolo, že za krátku dobu Kotonoha no niwa dokázal vybudovať príbeh plný citu a keď to niekto dokáže za len 46 minút postaviť taký dojemný príbeh plný lásky tak je to práve tento príbeh. Iné filmy by potrebovali oveľa viac minút, aby vo mne vyvolali takéto pocity a tu v podstate nič nie je na vyše, alebo je tam toho dokonca niekedy trochu málo, ale to vôbec nevadí nakoniec je to veľmi pekný príbeh o dvoch ľuďoch, kde nikto iný nehrá absolútne žiadnu rolu. Animácie ja úplne úžasná a to nie len postáv, ale hlavne okolitej prírody a sveta. Dážď hrá v Kotonoha no niwa naozaj zaujímavú úlohu a postavy napriek tomu, že nie je žiadny čas na to aby sa vyprofilovali, tak sa divák dokáže do nich vžiť a nechať sa viesť príbehom. Animácia nie je tým jediným čo je tu naozaj krásne, rovnako kvalitná je aj hudba (klavír či piano) a tá nie len pasovala perfektne k svojim scénkam, ale aj sama o sebe dokázala vytvoriť krásnu atmosféru. Nezabudnite dopozerať Kotonoha no niwa aj po záverečných titulkoch, nie že to vypnete skôr, lebo za nimi je jedna dôležitá scéna. Koniec sa mi páčil lebo mi pripadal ako skutočný život a nie ako rozprávka. ()
Galéria (10)
Fotka © Toho Company
![Zahrada slov - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/157/763/157763075_2a3e71.jpg)
Zaujímavosti (5)
- Mezi knihami v knihovničce hlavní hrdinky se nachází i kniha „Malý Princ“ od Antoina de Saint-Exupéryho. (Honza135)
- Yukinin mobil se náramně podobá poslední generaci smartphonů Sony Ericsson pod označením Xperia neo. (Honza135)
- Prostředí filmového parku vzniklo na základě pořízených fotografií zachycujících jeden z nejrozlehlejších tokijských parků, Shinjuku Gyoen. (Conspi)
Reklama