Réžia:
Matt BermanScenár:
Matt BermanKamera:
Keith L. SmithHudba:
Scott GlasgowHrajú:
Sophie Tilson, Haylie Duff, Leslie Easterbrook, Angie Everhart, Joyce Hyser, Eric Scott Woods, Alison Becker, Eddie Jemison, Scott Michael Campbell (viac)Obsahy(2)
První den na vysoké škole se Elizabeth Carterová potká s Mitchem Beckerem a z obou se okamžitě stanou přátelé. I když pro Mitche byla Elizabeth vždycky něco víc než jen kamarádka. V den promoce Elizabeth šokuje Mitche tím, že mu učiní "nabídku, která se neodmítá". Řekne mu, že pokud ani jeden z nich neskončí do deseti let v manželství, měli by se vzít! Střih... Deset let uplyne jako voda a Mitch je stále svobodný. Není to zase tak velké překvapení, neboť nikdy nedokázal dostat Elizabeth z hlavy, i když je přesvědčený, že je už léta provdaná za někoho jiného. Jeho nejlepší kamarád Dave mu ale oznámí, že ke svatbě nikdy nedošlo a Elizabeth je stále volná. Mitch se s pocitem, že dostal další šanci, rozhodne všeho nechat a vydá se za Elizabeth na druhý konec země, aby přijal její nabídku. Záhy ale zjistí, že to nebude tak jednoduché, jak si myslel. (HBO Europe)
(viac)Recenzie (9)
První půlhodinu jsem si jen říkala: no co to... zbytek už pak šel, ale celkově základní linie příběhu by mohla být opravdu pěkná a romantická, tohle byl však jen silou stlučený nesmysly proložený blábol. A co ta kamera? To snad točil nějaký student v prvním ročníku? Neříkám to často, nicméně tenhle film byl skutečně ztráta času... ()
Hrůzostrašná zápletka, scénář, výkony, zatmívačky!! ()
Jak pejsek s kočičkou pekli dort a uvařili při tom Svatební dohodu. Asi špatný recept či co... ()
Připomnělo mi to studentské filmy mých kamarádů ze střední školy. Tady řada nesmyslů, převzatých vtipů, kterým bych se jinak zasmál, hrozné herecké výkony, ale příběh jako ... z oka by vypadl nějaké Sandlerovině. Naštěstí jsem tak nějak celou dobu doufal, že se to nějak spraví. Málo financí bylo poznat na rekvizitách, makeupu a dalších scénach s jinou časovou linkou. Vysvobodil nás happy end. ()
Nevěděl jsem, do čeho jdu a tak mě zdejší odpadové hodnocení neodradilo. Ze začátku jsem si ale opravdu říkal, co jsem si to pustil za krávovinu. Nejlepší bylo, když se v hospodě ti dva hoši nahecovali a začali po sobě práskat mokrým omotaným ručníkem s tím, že vyhraje ten, kdo víc vydrží. To jsem si přišel jak ve svých pěti letech s bratrancem na pískovišti, kde jsme soupeřili, kdo postaví větší pískovou bábovičku z té samé bábovičky. ()
Reklama