Réžia:
Zdeněk TycScenár:
Markéta BidlasováKamera:
Patrik HoznauerHrajú:
Petra Špalková, Jiří Schmitzer, Taťjana Medvecká, Marek Němec, Jana Pidrmanová, Zdeněk Palusga, Marek Taclík, Pavla Beretová, Luboš Veselý (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Konec léta ve filmu "JAKO NIKDY" znamená zároveň konec života. Vladimír Holas umírá. Kdo je Vladimír Holas? Malíř, sochař a pedagog okresního významu. Namaloval spoustu krásných obrazů - ale ne tak skvělých, jak si přál. Nebyl ve straně, nebyl ve Svazu výtvarných umělců, nezaprodal se minulému režimu. Dům v krásné krajině je jeho poslední útočiště, smrt je nevyhnutelná a on nechce umřít v odcizené nemocnici. Chce se skácet ve stoje, tak jak žil. Pro tento komorní film jsou klíčové tři postavy, vedle hlavního hrdiny jsou tu dvě ženy: Karla, asi pětatřicetiletá, je svému životnímu partnerovi něčím podobná: malířka, bohémka, pro ostrá slova nejde daleko. Kontrastní k těm dvěma je Jaruna, vdaná asi pětapadesátiletá žena, zdravotní sestra. Kdysi byla milenkou pana malíře. Tato trojice vede marný boj se smrtí, bojují sami se sebou a současně mezi sebou - což přináší každému z nich určité očištění. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (180)
Tak umělý a natažený film, až z toho bolí u srdce. Ne tedy z děje, naopak jsem si celou dobu velmi cynicky přál, aby Schmitzer konečně umřel a byl pokoj, protože konfrontace postav a pokusy o občasný humor jsou nepřesvědčivé, hysterické a nudné. Jednu sezónu po Hanekeho Lásce nemůže přijít tak jalový film a očekávat smířlivost. A jako vždy je nejhorší, že to vše je vystaveno na kvalitních základech, které naznačují, že úspěch byl tak blízko. Film každopádně potěší všechny, kteří si myslí, že pečovat o umírajícího člověka je poetické a plné dialogů o diamantech skrytých uvnitř. ()
Vladimír (Jiří Schmitzer) zostarol, plný zlosti a pocitu krivdy leží na lôžku a očakáva blízku smrť. Zákerná rakovina napriek poctivému užívaniu liekov neustupuje. Koniec je nezvrátiteľný, otázkou je len, v ktorom momente príde. Môže sa ľudská duša prostredníctvom zmeny k lepšiemu tesne pred odchodom z pozemského sveta očistiť? Viac tu: http://www.moviesite.sk/recenzie/kino/105-sila-interpretacie-ako-nikdy-2013 ()
Chová se to, že to má velké ambice a tím to končí. Mixovat Janáčka s Kazety, jak se zlíbí, je dost mimo. Tak jako absolutně rozdrásaný scénář, který výborným hercům nenechá ani trochu prostoru. Spolu s kamerou, která vás bolí a střih mrská. Tyc to prostě fakt udělal celý nějak mimo všechno, zejména mimo mě. ()
Někdo nanáší štětcem barvu na plátno v rámu, jiný maluje příběhy na plátno filmové. Další lidé ten příběh prožívají v kině a někteří z nich pak k tomu napíšou své komentáře. A všichni společně plašíme smrt. Je to přece tak důležité. Žít i po smrti, aspoň ve vzpomínkách jiných lidí. (Vzpomínám si, jak můj syn kdysi u moře udělal bosýma nožičkama stopy v písku a potom zaraženě koukal, jak písek spláchla vlna a všechny jeho stopy smazala. Dnes je mu pět let a nedávno se mě poprvé zeptal, jestli mu někdy umřu. Někdy věřícím lidem tu berličku náboženství šíleně závidím...) Jako nikdy je film k rozjímání, ne pro zábavu (sledovat umírání, to je nuda, že?) Nečekali jste doufám nějaké veselé Klepání na nebeskou bránu. Já tedy ne. Ovšem Jiří Schmitzer, to je pan herec. A taky folkový zpěvák. Jo, já vím, na FILMOVÉ databázi nemají písničky co dělat... Tak tady ji máte: Kaluž. Její závěr: "A je mi padesát a já už se do kaluže skládám, kdy už mě pohltí, je mi těch padesát a já jenom v duchu klidně hádám, kolik mám do smrti... Teče voda, teče strání a suchý list plave na ní, teče voda, teče strání, sám sebe se ptám, jak ta voda strání pádí, nezastaví ji sto kádí a ten list, co plave na ní, nejsem-li já sám ..." ()
Film se smutným příběhem, ale dobře natočený. Velmi výstižně napsaný scénář, brilantní Jiří Schmitzer a skvěle mu sekundovaly P.Špalková i T.Medvecká. Film se mi líbil i navzdory tomu, že byl vlastně dost negativní, ale myslím, že jak vystřižený ze skutečného života. Hezké prostředí, ve kterém se natáčelo a celkový dojem byl dobrý. ()
Galéria (44)
Zaujímavosti (5)
- Hlavní natáčení probíhalo na křivoklátsku v Podmokelském mlýně, dále pak v Berouně, Praze a v okolí hradů Točník a Žebrák. (Neffy)
- Jiří Schmitzer neustále roli odmítal, ikdyž tvrdil, že je to skvělý scénář. Po naléhání režiséra a scenáristy, kdy ho překvapili na jeho Brněnském představení v divadle, ale nakonec povolil. Ti nikdy nikoho jiného do role nehledali. Schmitzer se svojí rolí a výkonem později chlubil. (Lenula4)
- Obrazy použité ve filmu jako dílo hlavního hrdiny jsou ve skutečnosti obrazy malíře Davida Bartoně. (panLosos)
Reklama