Obsahy(1)
Obdobie dospievania môže byť veľmi komplikované. Riley, která je vytrhnutá zo svojho starého života na americkom Stredozápade potom, ako sa jej otec musí kvôli novej práci presťahovať do San Francisca, nie je žiadnou výnimkou. Rovnako ako my všetci, aj Riley je zmietaná svojimi emóciami – Eufóriou, Strachom, Hnevom, Nechutenstvom a Depresiou. Všetky tieto emócie spoločne nažívajú v tzv. Riadiacom centre v mozgu, odkiaľ jej pomáhajú vysporiadať sa s nástrahami bežných dní. V čase keď sa Riley snaží vyrovnať so zmenou, ktorú jej prináša presťahovanie sa na nové miesto, prepukne v Riadiacom centre zmätok. A hoci sa Eufória, ako Rileyina dominantná emócia snaží zachovať pozitívne myslenie, objavujú sa medzi jednotlivými pocitmi nezhody v tom, ako sa najlepšie vysporiadať so životnou zmenou, novým domovom a školou.Či sa už jednalo o dobrodružný balónový let vysoko v oblakoch, alebo o veľkomesto plné príšeriek, oskarový režisér Pete Docter sa vždy snažil zaviesť divákov na neobyčajné a nápadité miesta. V najnovšom prírastku do kolekcie Pixaroviek sa prenesieme na jedno z najpozoruhodnejších miest vôbec – priamo do ľudského mozgu. (Saturn)
(viac)Recenzie (1 177)
Môj predpoklad o pôvodnom znení s holandskými titulkami sa definitívne rozplynul vo chvíli, keď si pred nás sadala skupinka prdiakov vedená poľskými aupairkami. Ach... Počas hodiny a pol čumákovania na animácie doprevádzané chrochtaním, grganím a funením (rozumej "holandčina") sa mi V hlave rozvinul úžasný príbeh, z ktorého by nejeden latentný detský psychológ zažil ďalší Pixar orgazmus. Priateľ hovorí, že aj ten animák bol dobrý. ()
Vzalo mě to tak za srdce, jako bych snad ani nekoukal na dětský film. Naprosto to předčilo mé očekávání a nemůžu uvěřit, že "já" dávám pět hvězdiček animáku :-) ()
(131/2015) / Super funkčný, zábavný a emotívny koncept mierne zabitý nedostatočným rozsahom. (7/10) ()
S prehľadom najlepšia pixarovská práca od tretieho príbehu hračiek. Nosnou kostrou celého filmu je predovšetkým originálny nápad, v ktorom dominuje pútavý príbeh so zaujímavými hlavnými hrdinami a správny pomer vtipných výstupov s dojemnými scénami, ktoré sú navyše veľmi dobre načasované. Tvorcovia pritom samozrejme nezabúdajú na tradične famóznu animáciu a svojej povesti skvelého skladateľa filmovej hudby nezostáva nič dlžný ani Michael Giacchino. Môj výsledný dojem z najhorúcejšieho kandidáta na tohtoročný zisk Oscara (nielen) v kategórii "najlepší animovaný film" je tak pochopiteľne veľmi pozitívny. V ponímaní systému hodnotenia databázy sa však po prvom zhliadnutí prikláňam k štyrom hviezdam, nakoľko pri porovnaní so skutočne nezabudnuteľnými kúskami, ktoré vyšli z dielne úspešného amerického štúdia v minulom desaťročí, sa nedokážem zbaviť pocitu, že z tejto myšlienkovej road movie sa dalo predsa len vyťažiť ešte o kúsok viac. (85%) ()
Nápadité a krásne roztomilé zároveň. ()
Po pravdě nerozumím tomu, proč je tenhle film tak vynášen do nebes. Mít v hlavě afektovanou Radost, tak si tu hlavu snad radši prostřelím. To už mi byl daleko sympatičtější Vedral / Zedral nebo jak se jmenoval, v Křečkovi v noční košili, kterej v hlavě Satinskému hulil cigára a tomu pak šel kouř z uší. Cílovou skupinu tohohle filmu neznám. Vlastní zkušenost - malé děti u toho brečí, dvanáctiletý se nudí a já, jako dospělý jedinec jsem otrávená jak šváb. Jedna hvězda za Smutek a jedna za Hněv - to je sympaťák :-) ()
V hlavě je animák pro dospělé. Od puberty dolů bych snad ani nezkoušel děti s takovýmhle filmem otravovat. To dávám filmu za největší nedostatek. Jinak já si film užil. Je originální, je vtipný a je místy i krásně melancholický. ()
Prakticky nemám výhrad (čo je pre mňa, akožto človeka, ktorý Pixar - na rozdiel od iných - príliš nemusí/nesleduje, prekvapenie). Iste, vedel by som si to predstaviť aj v "dospeláckom" balení a celý nápad vyťažený viac na dreň, ale to by scenár asi musel písať Charlie Kaufman :). Inak je to ale strašne nápadité, vtipné, svižné a nevtieravo dojemné. Občas sa dej trochu točí na jednom mieste, ale všetky tie nádherné destinácie jednej dievčenskej mozgovne nemožno neobdivovať. A záverečná hláška a odkaz na pubertu dávajú filmu celkom fajn ironickú bodku, emócie budú mať čo robiť :). Celkovo veľmi pohodový film, pri ktorom som ani na moment nemal pocit, že ma Pixar len infantilne emocionálne vydiera (viď. MONSTERS, NEMO...). ()
Fantazie v té nejčistší formě! Se skvělými nápady se V hlavě utrhla lavina a výsledek byl famózní! Pixar jako vždy dokázal pobavit i dojmout, podpořen kouzelným vizuálním zpracováním a krásnou Giacchinovou hudbou. Navíc s výborným poselstvím, že žádná emoce není špatná a každá má své místo. ()
Nápad skvělej, zpracování nic než průměrný - ne průserový, ale prostě (vzhledem k milionový myšlence) tak nějak nevyužitý. Je tam spousta skvělejch momentů (sny, kanadskej idol, vlezlá reklamní znělka, poplach v klukově hlavě při pohledu na holku) a nápadů, ale na druhou stranu je to často přehnaný až estrádovitý (chápu, chtěj se očividně zavděčit dětem) nebo zkratkovitý a plný oslích můstků. To by tolik vadit nemuselo, je to holt animák, je dejme tomu pro děti a s tim bych problém ani tak neměl, jen i tohle je něco, kvůli čemu to prostě do nebes vynášet podle mě nejde. A ta unylejší prostřední část putování Radosti a Smutku, ta byla opravdu ze slabšího soudku - jakkoli chápu, že byla potřebná k doskreslení Rileyiny osobnosti a jejímu smíření se světem. A aspoň z toho plyne na americký poměry pro mě docela překvapivě střízlivý rozuzlení, totiž to, že smutek je pro život nepostradatelná emoce a nemá smysl očekávat všechno jenom růžový, sluníčkový a vysmátý. Jen nevim, jestli zrovna tohle je myšlenka, na kterou jsou osmiletý caparti zralí a jestli by si z toho mohli odnýst i něco jinýho než jenom depku. ()
V hlavě je fakt masterpiece... pravděpodobně ho zahrnu ne jen do top 15, ale spíš do top 5 letošního roku. Ve světě, kde se děcku cpou sračky jako Mimoni, se zjeví něco tak geniálně propracovanýho, šíleně zábavnýho, chytrýho.. jako fakt hodně chytrýho a nápaditýho.. a hlavně lidskýho. Dojalo mě to.. totálně... nečekal jsem to takhle silný. Pixar vládne! ()
Velmi originální a zábavný animák, co ty děcka možná i něco naučí - ne, jak mimoni co jen prdí a smějou se tomu. Výtvarná stránka trochu pokulhává, dočkáme se klasických figur ala Disney, které se ničím neliší. Jediné opravdu skvělé postavy byli bingbong a vztek, díky nim jsem se opravdu pobavil a odešel z kina s úsměvem. ()
Jsem si jist, že ti úplně nejmenší (do pěti let), si to tolik neužijou, resp. nepochopí. Pro ty ostatní (včetně dospělých) je to ale nádherný zážitek. ()
"Když pocity mají pocity." :D Hrozně sympatický animák, ve kterým se snadno vidíte. Už ve chvíli, kdy malá Riley pobíhala s kalhotkami na hlavě jsem se do toho snadno vžila a v chování jednotlivých nálad se perfektně viděla. Smutek s Radostí to rozbalily na plné čáře, ale zbylá trojka vůbec nezůstávala pozadu. Co chybělo v jedné části, vynahradila to během chvilky ta druhá. I přes to, že má film 102 minut to celé tak neuvěřitelně rychle utíká! Možná už jen proto, že to není žádné velké a okoukané dějové klišé, které si vás rychle získá. ()
Že by byl Pixar zpět na koni? Po dlouuuuuhé době konečně něco zajímavého v CGI tvorbě i pro mě. Výborné hlasové obsazení a ústřední nápad, který je naprosto bravurně zpracován. I když příběh samotný by mohl být trochu odvážnější a kreativnější, nemůžu si pomoci, ale provedení je skvělé a já se bavil fantasticky. 90 % ()
Jedním z důvodů, proč dávám filmu plný počet bodů, je jeho transcendentní povaha. Abych teda nemluvil moc yntelektuálsky – nejenže hovoří převážně o smutku a jeho důležitosti v životě člověka, rovnou vás donutí tento pocit zažít. Ve snímku je totiž jedna klíčová scéna, která by nebyla ani z osminy tak krásná, tak překrásně čistá a dechberoucí, kdyby to zároveň nebyla ta nejsmutnější část. Ten samotný moment má schopnost divákovi dokonale vysvětlit poselství snímku. A taky rozplakat dospělýho chlapa. Krom toho se ale Inside Out samozřejmě vyjímá fantastickou animací, nápaditým scénářem, který možná nepředvádí nic ohromujícího, ale stejně jako většina Pixarovek zpracovává jinak celkem banální zápletku s finesou a vtipem. Tentokrát se nezaměřuje na postavy, ty (už i díky volbě tématu) zde slouží především jedné jasně definované roli. Hrozně jsem si však užíval výkonu Lewise Blacka – jen jeho hlas tvořil podstatnou část humoru filmu. Za mě teda nádherná věc, skvělej film a Pixarovka hodná tohodle označení. ()
Masově chválený film, ze kterého osobně příliš neodtékám.. Asi nejvíc mi "vadilo" grafické zpracování figurek, které byly velmi "jednoduché" na dnešní dobu.. Mám raději vymakané detaily než jednoduché prosté hladké tvary.. Nápad byl super, ale asi bych se nezasekla na jedné životní epizodě, ale rozvíjela bych to mnohem dále ;-) Puberta a první láska může být hodně zajímavá :-D Závěrečné titulky za mě nejvíc! ;-) ()
Žádná konkurence pro Na vlásku, Koralínu, Rebelku nebo Jak vycvičit draka (první díl). Dobrej nápad, ale ne příliš dobré provedení. Od doby, co Radost opustila Velitelství a snažila se hodinu dostat zpět, to pro mě byla prostě nuda. Projevilo se tam totiž, že V hlavě, kromě originálního nápadu, v podstatě nemá děj. Holka se přestěhuje s rodiči do jiného města a nelíbí se jí tam = celý příběh. Slabší 3*. ()
Animované, roztomiloučké, trochu smutné, zcela vysvětlující. Po dlouhé době animáček, a splnil očekávání. Parádní příběh, který mě připoutal k obrazovce a bavil od začátku. Navíc konečně vím, co se mi děje v hlavě a že tam musí být kolikrát pekelná rvačka o ovládání pultu. Přišla i smutná chvilka se zapomněním a steskem po domově. Příběh, který zahřeje. ..jasný, co by se mohlo stát 13letý holce? Hlavně nemačkejte ten červený čudlík s názvem Puberta.. ()
Největší chyba tohoto animáče od Pixaru je ta, že sám neví, pro jakou věkovou skupinu vlastně je. Zatímco postavičky jsou barevné a ploché jako pro děti ve věku filmové hrdinky, zápletka je víceméně pro dospělé a věřte mi, děti to nebaví, protože na pohádku je to moc smutné. A dospělák se na to jednou podívá a stačí. Hysterie a oblíbenost tohoto filmu jde mimo mě. Aneb jak si radost uvědomila, že potřebuje smutek, aby existovala. Film je dost depresivní a smutný, navíc se v něm hrdinka loučí s dětstvím a bezstarostností, takže zápletka Toy Story. ()
Reklama