Réžia:
Nils GaupKamera:
Odd Reinhardt NicolaysenHudba:
Gaute StoraasHrajú:
Vilde Zeiner, Anders Baasmo Christiansen, Agnes Kittelsen, Stig Werner Moe, Eilif Hellum Noraker, Kristin Zachariassen, Andreas Cappelen, Knut Walle (viac)Obsahy(1)
Mimoriadne pútavý rozprávkový príbeh s ohromujúcou filmovou výpravou a kostýmami sa odohráva v prekrásnej zasneženej nórskej prírode. Začína sa v predvianočnom čase, keď do malej dedinky dorazí dvanásťročná odvážna dievčina Sonja (Vilde Zeiner) v sprievode lupičov, ktorí ju držia v zajatí. Dedina je totiž zakliata, rovnako ako celé kráľovstvo. Kedysi dávno kráľ (Anders Baasmo Christiansen) stratil svoju jedinú dcéru Gulltopp, ktorá sa vybrala do lesa hľadať vianočnú hviezdu. Dcéra sa však už nikdy nevrátila. Kráľovná umrela žiaľom a nešťastný kráľ vianočnú hviezdu zaklial. Na jeho kráľovstvo zostúpila tma a smútok. V jeden večer prišiel do ich paláca mudrc, ktorý kráľovi povedal, že ak sa mu podarí do desiatich rokov vianočnú hviezdu opäť rozžiariť, jeho dcéra sa vráti domov. Od jej zmiznutia uplynulo už deväť rokov a kráľovi ostáva posledná nádej. Sonji sa podarí lupičom ujsť a dostane sa do zámku, kde si vypočuje smutný príbeh kráľovskej rodiny. Keď jej kráľ podá záchrannú ruku, Sonja sa z vďačnosti ku kráľovi rozhodne vianočnú hviezdu nájsť a konečne zlomiť kliatbu, ktorá už dlhý čas visí nad jeho kráľovstvom. (TV Markíza)
(viac)Videá (2)
Recenzie (41)
Velmi milé překvapení od norských tvůrců. Dobrý důkaz toho, že i v zahraničí se umí točit pohádky, které za to stojí. Nicméně i na této se ale podíleli čeští tvůrci. Takhle si představuju, že má vypadat dobrodružná pohádka pro děti. Příběhy zasazené do předvánočního času mají vždycky zvláštní kouzlo. Tady je to samozřejmě taky tak. Tahle pohádka přinesla čerstvý svěží vítr, protože opět bude všude přesantaclausováno. Otec Vánoc se zde vyskytující je úplně jiný rozměr. Malá holčička v hlavní roli byla sympaťanda. ()
Ak poviem, že sa mi rozbúchalo srdce pri hlavnej mladej dievčenskej predstaviteľke, ťažko niekto uverí. No ono Nóri idú svoje, našťastie nie až tak okato zvrátené (v hodnotách) a servírujú vysoko pozerateľnú rozprávku o severskej verzii Zlatovlásky. Mám pocit, že som to maličké čo do výpravy, textu, zážitkov hrdinky) rozprávanie malo dospelejší charakter než by sa zdalo. Príjemné stretnutie spôsobil aj napriek kruhového deju, ktorý sa vrátil na miesto samé. Malebné exteriéry, nórsky kráľ a všetko také iné (aj do oblečení) pôsobí ako čerstvý závan. Cesta za vianočnou hviezdou nebola burácajúca, ale nevinná, milá a tichá. Či nie je vianočná noc Tichou ? (videné 02.01.2020, Joj archív) ()
Aj keď už pomaly začína jar klopať na dvere, ja som sa vybral spolu s nórskymi filmármi a malou princeznou Sonjou na cestu za Vianočnou hviezdou. Pustil som si film "Reisen til julestiernen". No a zhliadol som dobre natočenú, severskú, fantasy rozprávku. Je to pohodový, príjemný snímok. Zrejme sa nestane mojou povinnou vianočnou klasikou, ale určite si ho ešte niekedy v čase vianočných sviatkov pustím a znova pozrem. Mám totiž pre vianočné príbehy slabosť. *** ()
Viděno v kině, takže nádherné exteriéry, ohromující efekty (let na Severáku) a nečekaně příjemné překvapení v podobě počítačem pohádkově upraveného Pernstejn castle - jak píší v titulkách, který se vypíná před pozadím norské divočiny. Dvě devítileté holčičky se mnou nadšené milým, nenásilným a chvílemi legračním příběhem, já ráda, že jsem nemusela pohádku pouze přetrpět a užila jsem si ji taky. Nejde o žádné k pochopení náročné veledílo, ale příběh ani jeho zpracování rozhodně neurazí. Navíc kvituji dobrý výběr herců, zejména hlavní hrdinka v roli Sonji je skutečně krásné děvče, které navíc umí hrát. Jedině snad představitelka čarodějnice působila svým výkonem poněkud jako klišé slátané z tisíce dalších pohádek o zlých čarodějnicích (včetně těch animovaných - jako by ji právě propustili od Šmoulů - nulová individualita.) A ta kašička pro skřítky na konec, ta potěšila. ()
Asi to ode mě bude znítz trošku jako klišé, ale po parádních ponurých thrillerech jsem čekala i na pohádku něco více temného a peprnějšího.. Vyklubala se z toho však jen jednoduchá, hezky vyvedená pohádka spíše pro děti než dospělé.. Krkolomný příběh, minimum norské přírody a lehce předvídatelný děj.. Postrádá takovou tu kouzelnou atmosféru pohádek, poněkud ploše natočeno.. Charakteristiky hlavních postav jsou prvoplánové.. Efekty využity přiměřeně a velmi slušně.. Vědět dopředu, na co budu koukat, tak si jí asi nepustím.. Nebyla špatná, ale srovnatelná (pokud odmyslím vizuální efekty) s těmi českými.. Velké plus, že oproti těm našim postrádá afektovanost a obešla se bez vřeštění, hulákání, řvaní atd. Dětem bych pustila raději než Trošku, ale na naše „Tři oříšky pro Popelku“ nemá :-) ()
Galéria (34)
Zaujímavosti (4)
- Králův pes Brutus je ve skutečnosti fenka Barča. (blackrain)
- Všechna zvířata byla z Čech. Dohlížel na ně český koordinátor Ota Bareš. (blackrain)
- Barrandovský fundus se podílel na rekvizitní a kostýmní výpravě. Vybíraly se dostupné věcí ze skladových zásob a šily se i nové kostými a doplňky. (blackrain)
Reklama