Kamera:
John TollHrajú:
Terrence Mann, Du-na Bae, Jamie Clayton, Tina Desai, Tuppence Middleton, Max Riemelt, Miguel Ángel Silvestre, Brian J. Smith, Matt Stokoe, Aml Ameen (viac)VOD (1)
Epizódy(12)
-
Limbic Resonance (S01E01)
-
I Am Also a We (S01E02)
-
Smart Money's on the Skinny Bitch (S01E03)
-
What's Going On? (S01E04)
-
Art Is Like Religion (S01E05)
-
Demons (S01E06)
-
W. W. N. Double D? (S01E07)
-
We Will All Be Judged by the Courage of Our Hearts (S01E08)
-
Death Doesn't Let You Say Goodbye (S01E09)
-
What Is Human? (S01E10)
-
Just Turn the Wheel and the Future Changes (S01E11)
-
I Can't Leave Her (S01E12)
Recenzie (15)
Wachowski prišli s možno nie úplne naoriginálnejším nápadom, ale stále dostatočne zaujímavým na to, aby si našlo svoje početné a zároveň náročné publikum. Niektoré veci v tomto fikčnom svete po prvej sérii stále nechápem, ale na druhú stranu absolútne porozumenie fyzikálnym zákonom bytia senzibilov v našom svete nie je takmer vôbec potrebné a asi sa podrobnejšieho vysvetlenia ani nedočkáme. Pre niekoho možno ide o "slniečkársku" agendu a seriál zruší po prvom dieli, mne sa naopak akási ústredná myšlienka "we are one" pozdáva a nemyslím, že by bola vtĺkaná divákovi do hlavy veľkým kladivom. Ide zrejme o veľmi osobný projekt a je na obrazovke vidieť, že jednotlivé diely nakrúcali renomovaní filmoví režiséri. Na druhú sériu sa veľmi teším. ()
Tak nakonec se má průměrná známka pro první sezónu dostala na čtyři hvězdičky. Docela jsem sám sebe překvapil, s přimhouřenýma očima to vidím maximálně na 4*-. Bavil jsem se vždycky, když došlo na nějakou krizovou situaci a postavy byly schopny díky svému propojení spolupracovat, zajímavé pro mě byly i informace o jejich minulosti, horší už to bylo ve chvílích, kdy se sestry scénáristky rozhodly, že se se mnou podělí o to, co je dokáže rozpálit. Nepovažuji se za homofoba, ať si každý užívá, co se mu líbí, ale fakt se mi na takové scény nedívá dobře, navíc jsem si vždycky při Litových líbačkách s Hernandem vzpomněl na suchý zip. Zvláštní je, že při lesbických scénách žádné negativní pocity nemám... Každopádně mě velice baví základní myšlenka seriálu a právě kvůli tomu propojení myslí si určitě seženu i druhou řadu. ()
Se seriálem jsem měl ze začátku problém a po prvních dvou epizodách jsem ho chtěl vypnout. Těžkotonážně vyprávěný navíc neustále se zaměřující na vztah dvou lesbiček, nezajímavého zloděje, homosexuálního herce a dalších nezajímavých minipříběhů a postav. Vydržel jsem a od třetího dílu se konečně začalo něco vyvíjet a příběh začal dávat z dramaturgického hlediska nějaký smysl, přestože bylo spoustu nezodpovězených otázek. Není to žádná pecka ale rozhodně velice poutavý seriál, kde je velice pěkně vymyšlené vzájemné propojování postav a jejich příběhů. Bohužel přestože jsem si k několika postavám našel vztah a fandil jim, stejně tak jsem si užil celou řadu působivých scén (píseň Whats up) pořád mi tam něco chybělo a vždy, když to vypadalo, že se příběh konečně začne pořádně rozjíždět (akce zde moc není a ve většině případů je silně televizní), opět zpomalil a začal se zabývat pro mě nezajímavými vztahy. Jsem na vážkách ale druhou sérii zkusím a uvidím, jestli poté nezměním názor na seriál jako celek. Prozatím to je originální, slušně natočené ale trochu prázdné. ()
Duhově pestrá skvadra osmi jedinců napříč kontinenty, kulturami, rasami, konfesemi a sexuálními orientacemi. LGBT téma je skutečně vytěženo na maximum (páry mj. tvoří dvě lesby, dva gayové a jedna z hereček je transgender). Byť občas tlačí na pilu např. ve scéně orgií nebo když se místo narušování stereotypů uchylují k jejich upevňování, kdy si prostě hoši musí na první schůzce ihned vykouřit na WC, nepřichází Wachowští s prvoplánovou snahou šokovat, ale rozvíjejí motivy své tvorby, které už byly v Matrixu (Neo hledal svou identitu) nebo Atlasu mraků, kde muži hráli ženy či černoši bělochy a čínská cenzura vystřihovala milostné gay scény. V závěru Sense8 se však sourozenci přikloní k ustavení klasického heterosexuálního páru a tradičně hollywoodského happy endu./// Pokud nechám toto stranou, tak musím konstatovat, že Wachowští pořád umí – vybudovat napětí, dotvořit atmosférou skvělým výběrem songu, vést herce nebo perfektně natočit divokou přestřelku. Někdy po pátém díle, kdy proběhne seznamovací kolečko, začne však zájem opadat vinou poměrně neuspokojivé gradace. V porovnání s Doonou Bae, jejíž postava mistrně ovládá kickbox, se uťápnutá Indka nebo islandská DJka jeví naprosto nudně a nezajímavě. To pak člověk jen přemítá, jak je potenciál nápadu s clusterem nevyužitý a jak by to vypadalo, kdyby ostatní měli také podobně výrazné talenty a schopnosti, a tím samozřejmě nemyslím vyrábění korálků z papírmašé, ale divácky vděčnější záležitosti. Byť každá postava nějak pomůže ostatním, ať už herectvím (sexy Lito) nebo znalostí chemie (inteligentní Kala) či aut (van Damme coby typická postava „hodného černocha ze slumu“), je zarážející, že veškeré snahy sedmi Sensates, a tudíž nejdelší část stopáže finálních epizod, je věnována postavě, která neumí a neví nic./// V rámci nastavených pravidel fikčního světa, v němž členové clusteru emotivně propojeni, dává smysl, že pomůžou členovi kruhu v nouzi, kterým je Riley sužovaná traumaty minulosti. Tím nejcennějším se tak v seriálu stává obyčejný člověk, který překoná své niterné bolesti, postaví se na nohy a koná, což z něj činí největšího hrdinu. Škoda však, že dialogy jsou občas patetické a postava, kterou byste zrovna chtěli sledovat dál, je téměř vždy utnuta tou méně atraktivní dějovou linií. Po vzoru Atlasu mraků jsou přechody mezi scénami vizuálně či významově motivované, celkově se však v první sérii nevyskytuje ani jedna scéna, která by vyloženě brala dech. Úvodní znělka je výborná a ukazuje Zemi ve své jedinečnosti a rozmanitosti. Pozitivem je, že finance nechyběly a je to vidět. Druhá série určitě má smysl a snad více osvětlí, jak přesně to uvnitř clusteru funguje (proč se jeho členové navštěvovali spíš nahodile, zda dokáží zastavit přenos emocí či zda je to celé spíše volní akt, nebo částečně automatický, kdy jsou přivoláni, protože to za ně rozhodně ono tajemné spojení). 75 %. ()
Po debilnom Jupiter Ascending prichádzajú Wachowski v plnej zbroji. Straczynski rehabilitoval už Spider-mana a preto sa od neho nedalo čakať nič iné, len nabúchaný príbeh. Po Atlase Mrakov, ktorí tvorcom značne ulahodil, prichádza seriál v podobnom duchu. Ale omnoho osobitejší. Hlavne Lana sa tu očividne vysporiadala s množstvom vecí. Výhodou seriálu sú výborne napísané a zahrané postavy. V tomto prípade sa nedá povedať ktorá je lepšia, alebo horšia. Každá zastupuje rovnocenné miesto v príbehovej štruktúre. Samostatné príbehy akokoľvek banálne fungujú rovnako dobre ako ústredná zápletka, ktorá všetko prepája. Jedná sa o scenáristicky a dramaturgicky veľmi premyslené a funkčné dielo. Nesie sa to v tej najlepšej tradícií súčasných seriálov a ja som len rád, že Netflix to vydal na jednu šupu. Prišlo by mi neznesiteľné čakať na ďalší diel týždeň. Doslova a do písmena som každý diel hltal a teším sa neuveriteľne na ďalšiu sériu. Možno nie pre každého, ale ten, kto sa úplne otvorí - uvidí ako precízne stierajú tvorcovia politické, genderové, rasové a náboženské hranice a vytvárajú jednotný morálny kódex o šťastí a vzájomnej pomoci. Teda niečo, čo tu ešte v takejto miere nebolo a preto tomu držím neuveriteľne palce. 1 séria - 100%. ()
Galéria (300)
Zaujímavosti (1)
- Na konci epizody zazní klavírní koncert č. 5 Es dur op. 73 „Císařský“ od Ludwiga van Beethovena v podání Alfreda Brendela, Bernarda Haitinka a Londýnské filharmonie. (Smth)
Reklama