Réžia:
Fridrik Thór FridrikssonScenár:
Einar Már GuðmundssonKamera:
Harald Gunnar PaalgardHudba:
Hilmar Örn HilmarssonHrajú:
Ingvar Sigurðsson, Baltasar Kormákur, Hilmir Snær Guðnason, Halldóra Geirharðsdóttir, Egill Ólafsson, Theódór Júlíusson, Margrét Helga Jóhannsdóttir (viac)Obsahy(1)
Film vznikol podľa rovnomennej novely E. M. Gudmundssona z roku 1995, ktorá vyšla v českom preklade v roku 2000 v nakladateľstve Arista, Praha. I vo filme je hlavnou postavou príbehu Paul, ktorý trpí schizofréniou a my sledujeme jeho počínanie i spôsob, akým na neho ľudia reagujú. Najskôr sa s Paulom stretávame v rodinnom kruhu, poznávame jeho priateľov a dievča, ktoré miluje. Potom ho nasledujeme do nemocnice. Na psychiatrickom oddelení sa stretávame s pestrofarebnou spoločnosťou: Óli Beatle verí, že zložil všetky piesne Beatles a poslal im ich pomocou telepatie (dodnes nedostal žiadny honorár), kultivovaný a vzdelaný Viktor, ktorý sa niekedy mení na Hitlera a Peter, Paulov spolubývajúci, závislý toxikoman, žije pod dojmom, že obhájil, na čínskej univerzite, doktorát o Schillerovi. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (88)
Film, který byl pro mě počátkem zájmu o islandskou kinematografii (nepočítám-li jednu Fridrikssonových prvotin Skytturnar z roku 1987). Neuvěřitelně silný a citlivý příběh, s naprosto uvěřitelnými hereckými výkony, depresivní atmosféra se světlými záblesky okamžiků naděje a tragickými konci. To vše je povýšeno hudbou fantastických Sigur Rós. Tohle je Island. Varování: nepouštějte si soundtrack při řízení motorového vozidla, vím co říkám... ()
"Sny - na jejich dně neustále cítíme tlak kruté skutečnosti" Tato věta je vrchol filmu a o tom také film je. Nevím proč, ale určitým způsobem mě fascinují lidé s duševními poruchami(jestli se tedy takové výchylky dají nazvat poruchami), zvláště schizofrenií, nejspíš proto, že jsou schopni vnímat něco, co je nad realitou, co je víc, než konvence, uniformita a hmota. Nechci zabíhat do psychologie protože zde neřeším, jestli je schizofrenie fyziologického charakteru nebo jestli ti lidé vnímají věci z nějakých jiných dimenzí. To je mi na tomto místě jedno. Důležité je, že každý člověk někam uniká realitě a tito unikají příliš intenzivně, ale právě na tom pomyslném dně je realita, kde ovlivňuje místa, na která člověk uniká, způsob, jakým člověk uniká. To je ten tlak. Bohužel ten tlak je tak silný a konflikt s realitou takový, až jej někdo neunese a spáchá sebevraždu, jako hlavní hrdina filmu. Lidská hlava a pochopení okolí jsou příliš malé, pro takové věci, které psychicky odlišní dokážou vnímat. ()
Poprvé zhlédnu islandský film a hned je výsledek na jedničku! Mladý Paul zamilovaný do holky z vyšších vrstev začíná bláznit z toho, že ho dívka odmítá. Úplně mě zamrazila tak brilantně zahraná proměna hlavního představitele z normálně fungujícího člověka na věčně nadopovaného pacienta psychiatrické léčebny. Film je dosti depresivní, proto nedoporučuji projekci při špatné náladě. Najde se tu ale i spousta zábavných scén a hlavně hlášek. Knihu jsem nečetl, ale na islandskou kinematografii se teď pokusím zaměřit o něco víc. ()
Původně jsem dal 4 hvězdičky, ale když máte film v hlavě i několik dní po shlédnutí, tak na tom bude asi něco víc. Takže 5. ()
Skvělý film o schizofrenii, blázinci, bláznech a jejich rodinách. Pokud se chcete cítit jako blázen a nahlédnout do jejich světa. Není to vůbec veselé a nedívá se na to lehce. Je to jiný svět, než ten Váš. Aspoň doufám ... ()
Přelet nad kukaččím hnízdem, vážně? Nechápu jak může někdo tyhle filmy srovnávat, a pokud to někdo udělá tak Přelet nepochopil ... Andělé všehomíra jsou geniální, syrový a depresivní film s úžasným hercem v hlavní roli. ()
Reklama