Série(3) / Epizódy(28)
Obsahy(1)
Když dvě procenta lidské populace náhle beze stopy zmizí, svět se usilovně snaží pochopit, co se stalo. Děj nového dramatického seriálu HBO z dílny Damona Lindelofa a Toma Perrotty se odehrává o tři roky později a vypráví příběh těch, kteří zůstali. Adaptace Perrottova bestselerového románu přináší originální pohled na fenomén biblického Nanebevzetí - není totiž zcela jasné, zda šlo skutečně o něj. Seriál se odehrává na malém newyorském předměstí a sleduje postavu Kevina Garveye (Justin Theroux), náčelníka policie a dvojnásobného otce, který se snaží udržet zbytky zdravého rozumu ve světě, v němž tento pojem dávno ztratil význam.
Dramatický seriál z produkce HBO od Damona Lindelofa (držitel ceny Emmy® za seriálový hit Ztraceni), natočený na motivy bestsellerového románu Toma Perrotty (spolutvůrce a výkonný producent), se soustřeďuje na obyvatele malého města, jejichž předsudky jsou rozmetány následkem globální události zvané Nanebevzetí, při níž dvě procenta světové populace zmizela beze stopy, zatímco ostatní zůstali. Ve druhé řadě, která se odehrává čtyři roky po osudném Nanebevzetí a rok po událostech zachycených v první sérii, se nyní již bývalý náčelník policie Kevin Garvey a jeho nově vzniklá rodina - dcera Jill, přítelkyně Nora Durstová (která při Nanebevzetí přišla o manžela i děti) a nemluvně Lily (jež bylo na konci předchozí řady odloženo před Kevinovým prahem) - stěhují z hořících trosek Mapletonu ve státě New York a zapouštějí kořeny v Jardenu v Texasu, desetitisícovém městečku, kterému se přezdívá Zázrak. Je to totiž jediné město na území Spojených států, ze kterého nikdo nezmizel. Kevin se zde spřátelí s afroamerickou rodinou Murphyových a doufá, že v tomto moderním ráji konečně najde klid a úlevu. Jenže i tady nakonec svádí boj s novými démony (a duchem Patti Levinové), neboť bolestně blízko jeho nového domova dojde k tragické události, jež nápadně připomíná Nanebevzetí. V New Yorku mezitím Kevinova bývalá manželka opouští Provinilý zbytek - ty tiché, bíle oděné nihilisty, kteří kouří jednu cigaretu za druhou - a přesvědčí svého syna Toma (bývalého chráněnce zesnulého léčitele Holyho Waynea), aby jí pomohl členy společenství zachránit a změnit k lepšímu, sem tam i k horšímu. (HBO Europe)
(viac)Recenzie (240)
1. SEZÓNA: Bacha na očekávání, a lepšího varování se vám v souvislosti se seriálem asi nedostane. Protože jakápak Lindelofova hra s divákem, jaképak mysteriózno, a jaké nezodpovězené záhady? O nic z výše vypsaného tu totiž vážně nejde. The Leftovers jsou psychologickým dramatem nového tisíciletí a uvěřitelným sci-fi v neuvěřitelných kulisách, které by nešlapalo bez parádních herců, jimž byl x hodin do podrobna vysvětlován scénář téhle lehce depresivní jízdy. Nehořekujme ještě za všechny, kteří zatím základní smysl seriálu nepobrali, a těšme se v opojném osvícení na druhou řadu. HBO má koule. 2. SEZÓNA: Takhle okázale sem teda asi ještě nikdy s ničím blbě nemachroval, ale vem to čert. Jsem na sebe totiž zatraceně hrdej. Na to, že se mohu ohlédnout zpátky a říct si: chápu to! Pochopil jsem ve vší skromnosti, o co tvůrcům šlo, docvakla mi brutálně sarkastická pointa 2. řady, modlím se v další pokračování. Jenže pozor. Nehádám se, že jsou Pozůstalí vesměs tak komplikovaným (a po myšlenkové stránce neobsáhnutelným) příběhem, až si v nich vlastně každý najde to specifické vysvětlení, jaké vyhovuje jemu: jasně, určitě. Za mě holt ale Lindelof všechno sakra dobře uzavřel; u mě osobně mu tahle hazardní sázka na to, že budu v pobavení jen pořád kroutit hlavou a na konci v úžasu prozřu, vyšla. Od finiše jsem čekal akci, napětí a hlavně osudovou tragédii biblických rozměrů. A je super si uvědomit, že přesně tohle také Daviesovi oba scénáristé (Perotta) naservírovali. Možná v trochu jiné dramaturgické formě než ve kterou jsem doufal, ale nevadí. ()
Tak rozpolcený pilot jsem už dlouho neviděla. WTF momenty střídají scény, ze kterých běhá mráz po zádech. Rozhodně dám seriálu šanci, ale jestli se chystá Damon Lindelof opět jen tahat diváka za nos a libovat si, jak jsme z toho všichni krásně zmatení, pošlu jeho seriál rychle k šípku. Naopak plnou důvěru mám v Justina Therouxe, který je snad schopný ten tvůrčí zmatek utáhnout. Pilot - 60% Kdo by po tom nemastném neslaném úvodu čekal, že se to takhle rozjede. Problém seriálu je nakonec hlavně v mylných diváckých očekáváních. Tohle je hutné psychologické drama, jež je hlavně o postavách a té totální beznaději, kterou je každá scéna nasáklá. Je velká škoda, že ten rozjezd byl tolik zmatený, netrpělivý divák se tím holt horko těžko prokouše. Každopádně, jakmile začnou postupně zapadat střípky do mozaiky, už vás tohle hodně zvláštní, ale rozhodně zajímavé dílo nepustí. Ke konci série už jsem byla vyloženě nadšená, ať už hereckými výkony (zejména Justin Therouxe), hudbou či atmosférou. Jsem hodně zvědavá, co nám nabídne druhá řada. 1. série - 80% ()
The Leftovers nejsou úplně ideálním seriálem na "seriálové" sledování, tedy díl po dílu s týdenním odstupem. První dvě epizody jsou totiž poměrně zmatené, tvůrci v nich nejdou divákovi úplně naproti a tak chvíli trvá, než člověk pochopí, co / kdo / proč dělá. Ale od třetího dílu začnou být epizody sevřenější, zaostřenější a skládačka do sebe začne zapadat. Takže pokud seriálu chcete dát šanci, rezervujte si večer, pusťte si několik prvních epizod hned po sobě ... a třeba dopadnete jako já a zkejsnete u toho do pěti do rána. Leftovers jsou především citlivým komorním dramatem, okořeneným trochou sci-fi, mystiky a duchovna. Jsou o lidech, kteří kvůli nepochopitelnému nadpřirozenému jevu přišli o svou ontologickou jistotu a ani po třech letech se s tím nedokážou smířit. Každý se s tím vyrovnává po svém, většinou dost zvláštně. Emoční dopad na diváka schopného empatie je značný, zvlášť když ve správnou chvíli přijde flashback, který ukáže, jak tito lidé žili před onou událostí. Nehledejte racionální odpovědi, hledejte smysl. Mimochodem skvělí herci a hudba. Po první sérii nadšení. EDIT: Po druhé a třetí sérii: Nejlepší moderní seriál. Styďte se vy, kterým tu visí popilotní nízké hodnocení :D ()
Pozůstalí jsou ze stejného těsta jako francouzští Les Revenants. Také je to o důsledcích mysteriózního jevu na běžné lidi a o ztrátě a vyrovnávání se s ní; ať již se postav dotkla přímo či nepřímo. Rovněž jde o hutnou komorní psycho(logickou) bezútěšně melancholickou depku a o jedincích kteří jsou jeden každý tak či onak v háji a ani tak nežijí jako spíše přežívají bez vyhlídky na lepší zítřky. A všichni k tomu mají oprávněný důvod (a u všech ho postupně zjistíme). Je to čistě a jen o živoucích postavách, které vám nebudou ukradené. Pokud očekáváte či snad vyžadujete náhražku za Ztracené (a ona by kombinace „Lindalof a ztracená dvě procenta populace“ něco takového papírově i slibovala); tedy seriál naplňující škatulku mysteriózní sci-fi, kde se řeší „jak a proč“, tak se obraťte spíše na FlashForward, protože tady nepochodíte a ostatně ani nebylo záměrem tvůrců, aby zde takový divák pochodil. Každopádně premisa je těžená až na kost a daří se vytvářet dojem „že až jednou nevysvětlitelně v mžiku oka zmizí dvě náhodná procenta světové populace, tak tři roky poté to bude mezi běžným plebsem na americkém maloměstě vypadat přesně takto“. Každý bude hledat odpověď, ať již v náruči církve, v kultech vznikajících jak houby po dešti, v nihilismu, drogách, konspiracích či děláním „jako by se nic nestalo“. Uvěřitelnost sci-fi (chceme-li mermomocí toto za sci-fi označovat) je ve zdánlivě nepodstatných detailech; ve věcech neexplicitně řečených, ale zapracovaných tak, že vytvářejí fungující společnost. A v tomto nemají Pozůstalí konkurenci; ať už je berete jako sci-fi, satiru na americký sen či snad alegorii na svět po 9/11, tak působí uvěřitelně. A ještě v něčem nemají konkurenci… V emocionálním prožitku; druhou tak neprvoplánovitou (snad nikde jinde než v produkci HBO by neprošel odvážný tah nedat devátou epizodu jako pilotní; přitom to dává dokonalý smysl, protože takto je to mnohem působivější a o tolik více zdrcující) emoční ždímačku nenajdete. Druhá a třetí série pak sympaticky a nečekaně změní styl, do jisté míry i žánr a vůbec celkové zaměření. Je nesporné, že jsou mnohem sevřenější, mnohem více se v nich děje (a dává to smysl), jsou čistě "filmařsky" na absolutním vrcholu seriálové tvorby, emoce nelacině ždímou jako nic jiného a nelze proti nim říct ani ň. Jen osobně mi tak nějak více sedla řada první o obyčejných lidech ze zapadákova spíše než ty zbylé dvě o lidech (zdánlivě a z jejich pohledu) v centru všeho "existenčního" dění. Každopádně všechny jsou skvostné a natolik své, že nic podobného nenajdete. Úplné finále ovšem výtečné a trefně jdoucí po esenci celé série ve vztahu "nutnost jakýchkoli odpovědí, klidně i laciných (ne)náboženských obezliček, v rámci nás versus nemožnost odpovědí a věčnou nejistotu". | S1: 5/5 | S2: 4/5 | S3: 4/5 ()
Znáte to, jak si takhle jdete do sámošky, pracujete, nebo vaříte večeři, a najednou fuk, a před očima vám zmizí kamarád/ka, dítě, manžel/ka nebo rodič? Zmizely sice jenom dvě procenta lidí, ale ať už mezi nimi byl nějaký váš bližní nebo ne, život už pro vás nikdy nebude stejný. The Leftovers jsou potenciálně velice frustrujícím zážitkem. Díl za dílem totiž přináší celou řadu otázek, a málokdy některou z nich zodpoví. Odpovědi totiž nejsou tak docela důležité, v jádru všeho stojí ona ztráta a nevratná změna, a způsob, jakým se s ní postavy snaží vyrovnat. Jsou tu ti, co hledají odpovědi v náboženství, další ve vědě, a někdo se pokouší předstírat, že se to vlastně nikdy nestalo. Hlavní postavy nejsou žádní hrdinové, jsou to lidé z masa a kostí, kteří se snaží udržet si všech pět pohromadě ve světě, který se zbláznil. Seriál se jim někdy věnuje rovnou měrou (první dva díly, pár vybraných dalších), většinou se ovšem co díl zaměřuje na jiný charakter, a tak navzdory relativně velkému počtu regularů spoustu z nich uvidíme jenom sporadicky. To divákovi na jednu stranu dovoluje se s každou hlavní postavou seznámit na takřka intimní úrovni, na straně druhé to představuje ten problém, že ne všechny postavy jsou stejně zajímavé/zábavné (což je ovšem samozřejmě čistě otázkou vkusu). Přesto se relativně brzy a trvale dostavuje intenzivní drama, které svým pojetím a záběrem nabízí rozjímání nad životem a ztrátou, jako žádné jiné. Pečlivě budovanou hloubavou atmosféru dokonale dokresluje úžasný soundtrack, ze kterého mi pravidelně naskakovala husí kůže. Není to pro každého, je to velice jiné, než jsem to podle námětu čekal, ale je to smysluplné, fantasticky zahrané (Theroux, Brenneman, Coon!) a mistrovsky zpracované. Malé PS a vysvětlivka toho, proč se navzdory samým superlativům zdržuji páté hvězdy. První série mi (narozdíl od většiny ostatních, koukám...) seděla mnohem víc než ty další. Její vyvrcholení bylo pro mě osobně záležitostí nezapomenutelnou a téměř nerozdýchatelnou, zbytek seriálu už jenom velice dobrý. ()
„UDÁLOSTI 14. ŘÍJNA SE DOTKLY KAŽDÉHO Z NÁS,…“ /// Po zmizení 2% populace, jsem očekával lavinu neuvěřitelnejch záhad. HOVNO! Vyvalilo se akorát několik osudů, který nemaj šťávu. Záhadný společenství bílejch kuřáků si nedělá starosti s rakovinou, ani s ničím jiným. Sere všechny a mě vlastně taky, páč místo hejbání příběhem, zvyšuje maximálně tržby tabákovýmu průmyslu. Je tady fajn ukamenování, ale tím asi výčet kladů končí. Je to nudný a vo hovně! (vím, že se vopakuju, ale voni si začali!) Nakonec to vzbuzuje jakýsi otázky ohledně lidí, ale zrovna v tomhle já mám celkem jasno. A jestli to mělo filozofovat i jinak, tak to sem ňák nepobral. Ještě že to má jen 10 dílů! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2011 napsal Thomas R. Perrotta, neznám. 2.) Jsem předplatilem časáku National Geographic. 3.) Thx za titule ,,mark82“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
// Jediný seriál, který existuje pouze proto, aby vás naučil ptát se "proč" namísto "kam" - Přijde vám to nefér? Uvažte si cihlu k noze a vydejte se do pekla. ()
Tak takhle si představuji typ mysteriózního seriálu, kde nám tvůrci naservírují v tomto případě Pozůstalé a řeknou mně : "Tak diváku, tady to máš a Ty si z toho pro sebe vyber co sama chceš, co se Tě silně dotýká a nebo co Tě naopak míjí, s čím souhlasíš, jak to vnímáš, jestliže s ničím nesouhlasíš, jdi od toho raději hned, ale pokud tam najdeš něco, co Tě byť jen trochu osloví a pocítíš zvláštní smutek až depresi, tak jdi dál a nevzdávej to." Tak zvláštní seriál jsem už dlouho neviděla a ani ho nehodlám každému doporučovat, byly momenty, kdy jsem sama bojovala s velmi ambivalentními vnitřními pocity a přece se mně Pozůstalí nějakým nevysvětlitelným způsobem dostali pod kůži. Po druhém díle jsem se přestala zabývat situacemi, které jsem nechápala a tak jsem je přestala řešit, protože tam šlo úplně o něco jiného a jen jsem si vychutnávala pouze jednotlivé postavy, jejich vnitřní svět s jejich pocity a vyrovnáváním se s náhlým zmizením svých nejbližších. A dokonalý výkon Justina Therouxe v roli Kevina, pilíř celého seriálu byl už jen třešničkou na dortu, který ale ne zrovna sladce chutnal. ()
(Po pilotu.) Velmi zmatené, velmi nepřehledné, velmi snaživé - prostě Lindelof. Všechno, co ve Ztracených fungovalo, tady přetéká bezradností a postrádá nějaký koncept. Samozřejmě že po pilotu jde jen o první dojem, takže to neberte jako nějaké soudy. ()
Tady člověk musí dát šanci, musí mít naději a vydržet alespoň do 3. epizody a pak ho Pozůstalí zaručeně začnou rozmělňovat, přežvykovat a ždímat tím nejstrašnějším a tím nejkrásnějším způsobem. Takové syrové emoce, jaké dokáže toto dílo probouzet, jsem snad ještě v žádném seriálu nikdy neprožil. Charakterová studie, všudypřítomné tajemství a obrovské množství symbolů, alegorií a životních otázek. Mistrovské dílo, i přes to, že Lindelof znovu před diváka klade otázky a prozatím nepředkládá téměř žádné odpovědi. Jenže tady otázky netvoří základ děje, pouze krásně mysteriózní podhoubí, které umocňuje hledání smyslu života po rozbití starého světa. Každý pozůstalý má hluboké šrámy na duši, každý se s nimi ale vyrovnává jinak. A člověk se klidně může v té depresi utopit. Ale pokud bude plavat vpřed, bude to stát za to. Velký počet scén se člověku vryje do největších hlubin paměti, možná dokonce navždy. Musím sice přiznat, že na tom má jistě velkou zásluhu přímo geniálně vybraný Max Richter jako skladatel, ale nezaostává ani celková kompozice a práce obrazu/kamery. A nikdy to nepůsobí samoúčelně ani násilně. Tak se pozná síla scénáře, stejně jako i síla herecká. Justin Theroux, Carrie Coon, Christopher Eccleston jsou pro mě asi největší zdejší herecké esa, při jejichž dramatech se mlží oči, ale nezaostávají ani ostatní, včetně mladých nováčků. Ať už to v budoucích sériích dopadne jakkoliv, min. první série je absolutní mistrovské dílo, kde kromě několika mírných špatností v dialozích funguje vše. Pokud teda k tomuto seriálu nepřistupujete zcela špatně. 2. série Chvilku si člověk zvyká na změnu prostředí, atmosféry i tempa, stejně tak jako na větší důraz na samotná jednotlivá tajemství, podivínství a absurditu světa po 14. říjnu, ale jak se to začne vše skládat do znovu nádherně emoční mozaiky a dojde vám, že i ta nová znělka perfektně sedí do průběhu příběhu, je to znovu plný počet. Je to méně komorní, méně bílé a smutně chladné, je to prostě jiné. Ale je to stále tíživé, otázky kladoucí, osobité a mistrovsky zahrané - Justin Theroux hraje jednu z nejlepších postav v historii televize a hraje ji mistrovsky, s tak uvěřitelnými emocemi, jaké jsem viděl jen málokdy. Stejně jako Ch. Eccleston, Carrie Coon nebo nově příchozí Kevin Carroll. 10/10 ()
Další Lindelofova hra s divákem, která jde ovšem tentokrát naprosto mimo mě. Řemeslně je sice všechno v naprostém pořádku a potenciál tento dramatický kousek rozhodně má. Specifická a hoooodně pomalá atmosféra mi ale vůbec nesedí, příběhově se toho ve většině epizod zrovna moc nestane a emociálně mě to nechává, i přes řadu vyhrocených scén, zcela chladným. Postavy jsou navíc po většinou nesympatické a je mi dost jedno, jestli se z hlavního hrdiny vyklube pošahanej magor, nebo začne řešit všechny ty záhady okolo. Díky bohu za Maxe Richtera a jeden z nejlepších seriálových soundtracků posledních let. I přes mírně stoupající kvalitu je to ale zatím dosti promrhanou šancí na mysteriózní pecku. P.S.: Vážně si vy naivky myslíte, že vám Lindelof dá ke všem těm záhadám nějakou odpověď? ()
Prvú sériu som dal v postate na jedno pozretie za 3 večery a po skončení maximálna spokojnosť. Takže ma to riadne chytilo a čo sa týka remeselného spracovania tak by som ho tiež zaradil medzi top seriály takže nechápem sprvu to zlé hodnotenie aké mal tento seriál v začiatku. Takto s odstupom času som na tento seriál skoro zabudol a neviem či je ideálny ma sledovanie v týždňových odstupoch. Rozhodne sa na ďalšiu sériu teším a nenechám si ju ujsť. ()
Jak už tu někdo psal - nesnažte se to pochopit. 4,5* ()
Po čtyřech částech bych to shrnul asi tak, že se seriál jeví jako sebestředná, rádoby-záhadná a velechytře se tvářící kokotina prošpikovaná typicky lindelofskýma pseudo-náboženskýma nesmyslama, která dost kulhavým krokem směřuje k naprosto debilnímu a nicnevysvětlujícímu, ale rozhodně vysoce patetickýmu závěru. Ale třeba se pletu....tak dokoukáno všech seset částí a uznávám, že jsem se trošku spletl. Sice si pořád stojím za tím, že to nikdy nebude dávat větší smysl, ale ta atmosféra světa s posunutou morální hranicí a nádechem beznaděje je hodně výživná. Hvězdu přidávám. ()
Rozhodně ne seriál pro každého... těžce pocitová věc, která může být pro lidi, co zcela postrádají jakékoliv empatické schopnosti, těžce nudná a roztahaná vydíračka.... ovšem pro mě, jakožto velice empatického člověka, se jedna o naprosto špičkově vystavěné drama s mnoha alegorickýma vsuvkama, fantastickýma hereckýma výkonama a hudbou, která dokázala i z několika plochých scén udělat neskutečně emotivní momenty. Už dlouho se mi nestalo, abych celou řadu shlédnul během dvou dnů. První série - 100% .... Druhá řada ještě přidala na atmosféře a scénáristické preciznosti a i přesto, že je poměrně odlišná od té první, je stejně tak dechberoucí. Závěrečnej díl je pak jedno z nejlepších seriálových finále co jsem kdy viděl. Pro Justina Therouxe chci Emmy a nemůžu žít bez další řady. Druhá série - 100% .... Opět zcela něco jiného, než jsme viděli v předešlých dvou řadách. Tvůrci ubrali na mystičku a tajemnu a přidali tunu podobenství, alegorií a filosofie a zabalili to do špičkově natočeného a neskutečně mistrovsky zahraného psychologického dramatu. Hudba to vše opět dovádí do výšin, které nelze popsat lidskou řečí a nelineárnost celého vyprávění není nic menšího než hotové mistrovské dílo. Během závěrečného dílu jsem se 3x emocionálně rozsypal a po skončení jsem věděl, že tento seriál mohu zařadit na první místo nejlepších seriálů, které jsem kdy viděl. Děkuji. Třetí série - 100% ()
Tklivost celé desetidílné série nezklamala ani v samotném vyvrcholení, sice do začátku další řady bylo položeno hodně otázek, ale to tomuto skvostu v ničem neubírá, pouze činí čekání o něco horším. Kdo po rozpačitém pilotu neměl chuť na další díly, změňte okamžitě názor, protože Pozůstalí jsou po Temném případu další letošní seriálovou peckou, kterou si nechat ujít, by byla sakra velká škoda. ()
Vzhľadom na rozporuplné reakcie som čakal niečo super. No jediné na čo som prišiel bolo, že všetky hejty sa do bodky naplnili. A stálo ma to iba zbytočne veľa nervov. Fakt nechápem, ako môže niekto takto zaujímavú tému a námet sprasiť spôsobom, že zo zaujímavosti a záhady sa stane jedna nudná banalita. Okrem toho dej bol hneď od začiatku chaotický, nátlakový a až smiešne snaživý. Všetko naplácané na seba halabala a bez pútavosti. Pokiaľ sa snažil autor diváka k smrti unudiť, tak veru nemal k tomu ďaleko. Nuž, aj to je umenie, dobrý námet znechutiť a totálne otráviť až do okusovania nechtov od nudy. Jediné čo kvitujem je pokus o nastolenie atmosféry, ktorá chvíľu bavila. A bola tam teta Lýdia zo Služobníčky, takže aj mierne prižmúrenie očka. Podpriemer. 40/100 ()
Ufff, schválně jsem se začátkem sledování čekal až seriál doběhne do konce, abych se do něj mohl pustit až po ujištění od ostatních že tady se na rozdíl od Lostu opravdu vše uzavře a bude to zajímavé až do konce... a pak jsem to vydržel sledovat jen nějakých umulousaných 5 dílů. Pseudopsychologická ezo-pitomost, ve které se ne že by nic nevyřešilo - ono se rovnou nic neřeší, neb úvodní sci-fi zápletka je tu jen aby se neřeklo a zbytek seriálu je už o úplně jiných věcech. Nadmíru nezajímavých a s těžce nesympatickými a nesmyslně se chovajícími postavami. Jakékoli pokusy o psychologii to tím střílí do zátylku už od začátku, a tvrzení že je to přece o náboženství a o víře je ještě směšnější, v religionismu to zoufale klouže po povrchu a ve výsledku z toho čiší hlavně snaha nikoho neurazit a "jakoby" neomítat ani víru, ani ateismus. Nudně nezajímavé a otravné, raději si znovu pustit Lost, i přes to jak je místy bolestně domršený.. 5/10 ()
S01: 80 %; S02: 80 %; S03: 80 % ()
Pozostalí vykazujú známky styčných prvkov s Lost a myslím, že úplne zámerne. Lindelof, Leder, Berg a spol. nám pripravili celkom slušnú emocionálnu nálož. Občas som sa cítil z ich hry trochu vytrhnutý, občas ňou naopak absolútne pohltený, ale záver nám dokázal, že tvorcovia vedeli, čo chcú svojim projektom vyjadriť a viacero zdanlivo zbytočných scén dostalo nový rozmer. Leftovers je proste seriál o pocitoch ľudí, ktorí majú dojem, že do svojho sveta, jeho okolia a medzi svojich najbližších -možno- nepatri, alebo sa s takým prístupom musia zmieriť pri svojich najbližších. A musia s tým bojovať. A cíti sa tak pravdepodobne v určítý časový úsek zrejme každý človek na zemi. Aké sily spôsobili onú ústrednú nehodu nie je až tak dôležité a tvorcovia sa ju ani nesnažili doslovne dovysvetlovať, ale je tu dostatočné množstvo informácií, aby sa nikto necítil podvedený. Podobne ako v spomínaných Lost, čo píšem ako výsostne osobný názor a nikomu ho nevnucujem. Mne tento prístup sedí, dáva priestor fantázii a núti diváka hlbšie premýšľať nad tým, čoho bol dlhé desiatky hodín svedkom. ()