Réžia:
Alejandro González IñárrituScenár:
Guillermo ArriagaKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Gustavo SantaolallaHrajú:
Emilio Echevarría, Gael García Bernal, Goya Toledo, Álvaro Guerrero, Vanessa Bauche, Humberto Busto, Rosa María Bianchi, Adriana Barraza (viac)Obsahy(1)
Ak chceš boha pobaviť, skús mu povedať o svojich plánoch... Tak by mohlo znieť motto poviedkového filmu o tragických náhodách. Kultový mexický film rozpráva tri príbehy o stratách, ľútosti a tvrdej realite života, ktoré sú spojené nešťastnou automobilovou nehodou ale aj láskou. Octavio je zamilovaný do bratovej priateľky a chce získať dosť peňazí na to, aby ju a jej dieťa odviedol od surového brata niekam za lepším životom. Preto sa rozhodne dať psa Cofiho na brutálne ale lukratívne psie zápasy. Na úteku pred konkurentom zo psích zápasov nezastaví na križovatke a spôsobí reťazovú haváriu. Jej obeťou sa stane aj populárna modelka a celebrita Valeria. Valeria príde o nohu aj kariéru a zrazu sa musí vyrovnávať s novým životom. Svedkom tragédie je El Chiro, bezdomovec s temnou minulosťou, ktorý sa stará o potulných psov. (RTVS)
(viac)Recenzie (632)
Ako aj pri filme Babel tak aj tu Inárritu použil niekoľko neúmyselne sa prelínajúcych tažkých životných situácií. Amores perros mi prišiel viac akčnejší a dramatyckejší aj keď druhá polovica filmu už nebola taká dejovo dynamická ako prvá, ale výsledok sa mu určite podaril. ()
Ale je to tak 70%... Škoda, že nasazená kvalita ze začátku filmu nevydržela, ale on si to Alejandro v "21 gramech" vynahradil. ()
Nemůžu se zbavit pocitu, že něco bylo natočeno čistě pro efekt. Dotíral na mě závan kalkulu. ()
Oscar 1 nominace: Cizojazyčný film ()
Podle mě zajímavě zpracovaný film, který je rozhodně dost originální a o hodně odlišný od většiny ostatní filmové produkce, na jakou jsme zvyklí. Navíc se solidními herci a velkou propracovaností scénáře. ()
Co všechno dokáže způsobit jeden krvelačný čokl, aneb 2000: Psí odysea. Amores Perros – láska je kurva a život pes. __ Jak už tomu u podobných filmů bývá, život začíná po autohavárii, k ní dojde hned zkraje a v následujících 150 minutách budeme sledovat jeden příběh odehrávající se před ní, jeden odehrávající se po ní a jeden jí rozetnutý. Každé linii je věnován extra prostor a v každé jde o vztah dvou lidí žijících své zbabrané životy. Ve všech jsou lidé toužící po změně, lidé s plány do budoucna, ale jak říká jedna hrdinka „Chceš rozesmát Boha? Naplánuj si život.“ __ Alejandro González Iňárritu se se svými hrdiny nemazlí, hází jim do cesty klády, upírá jim právo na vidinu světlých zítřků, nechává je topit se ve vlastní bezmoci. Alespoň v případě prvních dvou příběhů, se třetím totiž přichází jakési vykoupení, odpuštění a závěr nakonec nevyznívá tak pesimisticky. Ale po dvou hodinách psychického teroru člověka optimistická půlhodinka skutečně moc nevzpruží. __ Amores perros je neobvykle vyprávěn, je plný střihů, prostřihů a nijak neřeší slovo chronologie. Nemyslete si ale, že podobně pojatý snímek musí nutně znamenat „Pulp Fiction po mexicku“. Za celou dobu uvidíte nanejvýš jednu akční scénu, uslyšíte nanejvýš dvě cool hlášky a násilí je zde konáno převážně na bezmocných, přesto zbožňovaných psech, což je pochopitelně nechutné dost, přesto se spíš pozvracíte z hyperaktivní kamery, navozující občas pocit jízdy na horské dráze. Když se to tak vezme, je to hnusný film, ačkoli právě v tom tkví jeho největší síla. Je syrový, špinavý, ušmudlaný, ideální pro deštivý večer. __ Pokud považujete film, který ve vás vyvolá silné emoce, bez ohledu na to zda pozitivní či negativní, za film kvalitní, může se vám tato řetězová reakce pohrom díky své silné zpětné odezvě líbit. Dáváte-li přednost emocím pozitivním, nekažte si tím náladu. 80% Zajímavé komentáře: Melies, Kryšpín, Turiec, Sigurd, tangerine1 ()
Ždibínek ze začátku a větší část konce mě trošku nudila. Je to zajímavé, ale vyprávění o modelce a lékaři mě zaujalo úplně nejvíce. (A jak to tady čtu, jsem sám :-) I když mi zápletka s autohavárií docela připomněla 21 gramů, jinak bych asi nevytknul už téměř nic... VÍŠ, JAK ROZESMÁT BOHA? VYPRÁVĚJ MU O SVÝCH PLÁNECH... ()
Hnusný, špinavý, násilný a depresivní film. Přesně jak to mám rád. Dějově sice ne tak komplexní jako režisérův druhý film (21 Grams), ale přesto mnohem působivější. Amores perros sestává z tří vzájemně propletených příběhů, majících úplně odlišnou atmosféru, které ovšem společně dávají celistvou a opravdu silnou emoční nálož. Doporučuji velmi. ()
Musím uznat, že mexické filmy posledních cca 10 let (nebo alespoň ty, co jsem viděl) si drží velmi vysokou úroveň. Také Amores Perros se řadí určitě mezi to povedenější, byť je zde skutečně (jak mnozí zde podotýkají) vidět mírná nevyrovnanost jednotlivých dějových linií (neodvažuji se je nazvat povídkami, protože je zde evidentní provázanost děje). Velmi dobré výkony odvedli i herci, ale ani oni se (zejména v té střední části filmu) nevyvarovali mírného přehrávání. Přesto si ale myslím, že se jedná o mimořádné dílko, kterému sice chybí něco k dokonalosti, ale určitě pozorného diváka zaujme. Pokud však hledáte něco pro pobavení - ne, tohle není dobrá volba, oddechový film tohle zcela rozhodně není. ()
║Rozpočet $2milióny║Tržby USA $5,408,467║Tržby Celosvetovo $20,908,467 ║ /60%/ ()
Příběh jenž sleduje postupně všechny tři "hrdiny". Ukázka lásky v nejkrutější i nejkrásnější podobě. Láska v jednu chvíli štastná se během okamžiku může stát tou nejhorší věcí na světě. Láska je kurva... V tom má film pravdu a každý z daných příběhů se nás snaží přesvědčit. Sledování Octaviova "putování" za svou vysněnou láskou. Jeho cesta vede přes jiné láasky(ke psu, rodině, sám sobě). Toto se mu nakonec stane osudným. Druhý příběh o Valerině a Danielovi. Láska k druhému není někdy tak silná. Láska ke psu, v tomto případě spíše až posedlost, je větší. Poslední El Chivo, jenž zasvětil svůj život jiné lásce než je ta, kterou představují ostatní příběhy. Jeho láska není materiálního původu, ale čistě myšlenková. Jde o jeho vyznání a víru, která ho připravila o dceru, manželku i klidný život. Tyto 3 příběhy nám ukazují neštastnou a nepochopenou lásku, lásku ke zvířeti a lásku ke svým cílům, ideálům a tomu čemu věříme. Láska není vždycky to co by jsme měli chtít a věřit tomu. Prvotina Alejandra Gonzáleze Ińárrita je zklouběním skvělé filmařiny a výborného scénáře. Kamera skvěle zachycuje atmosféru a náladu Mexiko city.Hudba není špatná a skvěle se hodí do prostředí, ale někdy mi chyběli zajímavější motivy. Herci jsou naprsoto dokonalí co se týče věrohodnosti a hrají skvěle. Tento film je hodně drsný, agresivní a předkládá nám všechno chladně a suše. Osobně mě více usadil Iňárrituv jiný filma to 21 gramů, ale obojí je úžasná hra s dějovou - časovou a vyprávěcí linií příběhu. ()
Perfektne zvladnuty prechod mezi jednotlivymi castmi, ale druha 'povidka" me dost zklamala, takze "jen" ****. Ale presto super. ()
Scénář: Guillermo Arriaga .. Škoda té slabé prostřední části, jinak by to bylo jasných a velmi silných *****. ()
O ano, na svete platia len dve univerzalne pravdy, a to, ze "prachy robia cloveka" a ze "laska je kurva"... Po vzhliadnuti tohto snimku budete mat aj tretiu pravdu: Zivot je kruty, ale zaroven tak nadherny... ()
Hezké hrátky s dějovými rovinami (aneb Pulp Fiction po mexicku). Nejvíce se mi líbila poslední povídka, nejméně prostřední. ()
Nejenom kompozičně, ale i stylově a filmařsky jeden z nejlepších filmů, co jsem kdy vůbec viděl. Ani se nechce věřit, že jde o úplný filmový debut, mexický režisér Alejandro González Ińárritu tu již naplno a velice zkušeně a rutinérsky nastínil divákovi svého filmařského génia, když do plného světla ho poté o 3 léta později postavil již v Hollywoodu na režijní stoličce zatím svého vrcholného filmu 21 gramů. Amores perros je v té době (asi hlavně díky megaúspěchu Tarantinovského Pulp Fiction) velmi módním filmem povídkovým. A stejně jako v Historkách z podsvětí se všechny tři povídky vzájemně proplétají, doplňují, reflektují a posunují význam a smysl filmu samého. Velmi důležitou roli tu pak hrají psi (už z názvu odkazující ,,psí láska") - oni jsou symbolickými hlavními aktéry filmu, i když je jasné, že o lidi kolem nich jde pak především. Ať už složitý milostný trojúhelník z povídky úvodní, reprezentující sociální dno společnosti, v konfrontaci s ním pak hlavní představitelka povídky druhé, jako kontrast k prvému, a obé shrnující a oba světy (tím, co se o něm v průběhu filmu postupně dozvídáme) prostupující hrdina - nájemný zabiják - ex-profesor (se zneklidňující minulostí revolucionáře) jako nejzajímavější i nejdůležitější postava z povídky poslední. Celý tento složitý konstrukt je jakousi dokonalou metaforou nepřehledné sociální situace v mexické společnosti a především odrazem jejího hlavního města, neuvěřitelné mnohamilionové megapole. Jakýsi novodobý labyrint světa a ráj srdce... (o významový řád výše se režisér pokusil zpracovat toto podobenství i ve svém třetím filmu Babel - Babylon) Ińárritovi se podařilo říci o současné mexické společnosti svým filmem více, než by se možná vešlo do několika knih. Jeho neokázalé výrazové prostředky (tónování filmu, práce s barvami, střih, hudba...) svědčí o promyšlenosti a propracovanosti celého složitého filmového povídkového konceptu a tento mnohorovinatý umělecký útvar cizelují do podoby novodobého Občana Kanea, i když ve zcela jiném a nesouvisejícím kontextu... ()
Prvotina, která má své chyby, ale jako celek je výbornou záležitostí a především velkým příslibem do budoucna. Nebýt určité nekonzistentnosti jednotlivých osudů a chybějící gradaci děje, tak vlastně není co vytýkat. Herecky perfektní, scénářem skvostné a režisérsky brilantní. Trošku zamrzí, že nejsilnější momenty vám Ińárritu připraví hned na počátku snímku, ale nijak to nesnižuje ohromné kvality Amores Perros jako celku. ()
Filmu chybí větší provázanost příběhů a poněkud rychlejší tempo. Ale největším handicapem, je to, že ty story nejsou zase tak zajímavé. Kdyby již název neproklamoval, že to je o zkurvené lásce, ani bych to nepoznal. Chybí tomu elegance. ()
Amores perros je film, který asi neumím ohodnotit a nedokáži ocenit. Tři příběhy odlišných lidí, která se spojí jedním okamžikem. Nemůžu upřít, že to má jisté kvality, krásně do sebe vše zapadá, ale upřímně, dvě a půl hodiny jsem trpěla… od první scény, až do konce. Tři příběhy, které jsou vždy poznamenány psím příběhem. Už víte, kam mířím? Bylo mi úplně jedno, jak ty lidi dopadnou, ale dívat se na trápení psů mě na začátku tak poznamenalo, až se mi udělalo zle a pak to bylo pro mě také čiré trápení. Už vím, proč jsem se mu tolik let vyhýbala. A každý kdo mě zná, ví, co jsem musela prožívat. Btw. Poslední příběh byl pro mě ten nejsilnější! --- Hodnotím tedy symbolicky průměrem! ()
První povídku považuji za ukázku dokonalého filmového řemesla a Ińárritu pro mě při jejím sledování byl génius, kterému bych s klidem svěřil jakýkoli námět, protože jeho vizuální nápady nebo střídání kontrastů jsou naprosto bez chyby. O to víc pak moje nadšení zvadlo po zbývajících dvou příbězích, které nejsou nějak špatné, jenom na rozdíl od první tolik neznepokojují a zároveň neuchvacují divákovy smysly a spíše se soustředí na postupný psychický vývoj postav. Bohužel většinu času až příliš postupný a téměř zdlouhavý. ()
Reklama