Réžia:
Andrej ZvjagincevKamera:
Michail KričmanHudba:
Philip GlassHrajú:
Jelena Ljadova, Vladimir Vdovičenkov, Alexej Serebrjakov, Roman Maďanov, Anna Ukolova, Sergej Pochodajev, Kristina Pakarina, Igor Sergejev, Valerij Griško (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Koľa žije v malom prímorskom mestečku na severe Ruska so svojou rodinou. Hneď vedľa domu má vlastnú autoopravovňu. Miestny autoritatívny starosta ho však chce pripraviť o dom, pôdu aj prácu. Koľa sa však nehodlá len tak vzdať a rozhodne sa, že bude o svoj majetok a živobytie bojovať... (RTVS)
Recenzie (325)
Veškerý tragický patos i absurdní malost současného Ruska směstnaná do děsivě krásných a zároveň strašlivě surových sto čtyřiceti filmových minut. Bez jediného zbytečného záběru, slova či gesta. Film roku. ()
Tak to hold dopadne, když se chcete domoci spravedlnosti a postavíte se těm nejvyšším, kteří ovádají všechno a všechny. Hodně smutný film. 90% ()
Plně souhlasím s Enšpíglem, že kamera zachycuje v tomhle filmu nejen postavy, ale i nádherné prostranství překrasné ruské přírody, ať už jsou to pláže, skály nebo vyschlá mělčina s kostí velryby. Musím říct, že chápu, proč vedení Ruska proti tomuhle filmu tolik brojilo. Scéna, kdy si starosta na koberečk zavolá své tři poskoky a řve tam na ně, je jako vystřižená z nějaké skryté kamery. A to nejen v Rusku, dovedu si představit, že dost podobné rozhovory probíhají i v kancelářích našich politických zástupců. Takový Tomio Okamura shanějící financování pro svůj ÚSVIT, ten by se v tomhle viděl jako v zrcadle. Vrcholem celého filmu jsou rozmluvy mezi knězem a starostou, takových rozhovorů by tam klidně mohlo být více, nezlobil bych se, protože úkazat propojení církve a korupce, to chtělo v dnešní době hodně odvahy. Je smutné, že to tomu tak bohužel opravdu bude. Další vynikající scénou je závěrečná promluva o pravdě v kostele, větší kálení si do huby si těžko mohu představit a pro film je to docela sebeironizující závěr, poukazující na to, že kdo káže víno ve skutečnosti pije vodu a navíc ještě lije jed do vody ostatním. Dost se mi tam zpočátku nehodila ta dějová linie s nevěrou, protože to dost zasťińovalo ten důraz na prohnilost politického systému, oligarchů a vládního aparátu. Nicméně, její závěr a celkový emocionální dopad hodně silný. Přesto si myslím, že kdyby se úplně vystřihla a Kolju zničili i bez toho, že mu brácha šuká ženu, bylo by to ještě o kousíček lepší a film by navíc měl kratší délku, takže by se z toho stala krásná kritika zkorupovaného prostředí oligarchů. Navzdory tomuhle neduhu, který ve skutečnosti velmi těžko mohu nazvat neduhem, musím tomuhle filmu napařit pět. Když už ne, za to co jsem napsal, tak minimálně za ty vynikající herecké výkony, kupříkladu z pohledu Paši mi už bylo jasné, co mne čeka a nemine. Mistrovský kousek. ()
Leviatan je velmi dobře nafilmovaný s krásnými záběry, ale drsným příběhem severského Ruska, chudák Kolia. 80 %. ()
Dlhé predlhé. Zaujímalo by ma, že na základe čoho si tvorcovia takýchto siahodlhých záberov myslia, že keď budú desať sekúnd zaberať skalu a dvadsať sekúnd mŕtvu rybu, tak diváka vtiahnu viac do deja. Kokotina, to sa tým proste nestane. Práve takáto neumiernená rozťahanosť filmu inak celkom dobrých kvalít zbytočne ubližuje. Nie že by to bolo zlé, to nie, ale do budúcna niečo také už nedám. Ak sa to bude volať vyslovene dráma a bude to mať skoro dva a pol hodiny, obídem to siahodlhým oblúkom plným stupídnych pohľadov do ničoty. Inak Jelenu by som tiež v sklade oprel a ani by som sa nemusel premáhať, ale kde prišli na tie ostatné ksichty, ty kokos. V tomto ohľade vyhráva jednoznačne Romka v podaní Pochodajeva. Toho len biť, neprestať a pritom kopať do hlavy. Tak nazdorovie malčici. ()
Realistické drama bezvýchodného boje proti nabubřelé moci bez špetky svědomí, propojení moci světské a církevní. Bohužel se dá tento příběh zasadit do jakékoliv jiné země, ovšem ty ruské reálie jsou opravdu atraktivní (zvláště to množství konzumovaného alkoholu by jinde nebylo tak uvěřitelné, i když...). Profesionální kvality filmu jsou nezpochybnitelné. Jen mám zásadní problém a tím je smysl filmu. K čemu sledovat to, co všichni víme, s čím těžko může člověk zažívající v životě totéž něco dělat? Film postrádá jakoukoliv katarzi, naději dávající sílu jít dál. Mám být ráda, že se to neděje mě? Že žiju v jiné, demokratičtější a kultivovanější společnosti? Či bylo motivací se ukázat a zabodovat na západních filmových festivalech? Nechci autorům křivdit, třeba je to naopak svým způsobem hrdinský čin, natočit něco takového v Rusku, nevím, pro mě velmi těžké hodnotit. ()
Tak to vám byla pánové jízda.Perfektně zahrané,výborný scenář,kamera ala SSSR jak ji známe z dřívější doby,prostě ta kvalita je ohromě znát a já byl velmi nadšen.Pravda v tomto snímku,která se vryje do paměti ,opravdu tíží a není úniku. ()
25% - komentář 20ti slovy: Sice kvalitně natočené, ale pardón, bez flašky vodky pouze ukecaná nuda jak prase. "Nezajimavé" téma a vedlejší dějové linky/scény o ničem. ()
Syrový film až na dřeň. Rusko, jaké bylo vždy, je a bude. Jednotlivec je nic, hovádko boží. A nad ním zamačkávající tlapa oligarchické (carské) síly v perverzní svatbě s pravoslavím provolávajícím pateticky byzantská hesla a nad tím vším velká příroda. Dívat se na film je jako drtit v zubech uhlí, proplachovat to hektolitry vodky a během toho si pohrávat s rotujícím bubínkem revolveru. ()
Bohužiaľ som sa neprinútil tento film pozrieť až do konca...zaspal som. Niekoľkokrát. Toľko ku kvalite filmu. 40% ()
Sychravá, na kost oholená ruská realita. Dobrý, ale dloooouhý. Člověk si musí ubalit pořádnýho špeka, aby se srovnal s tempem filmu, jinak vyletí z kůže. Některý scény jsou pekelně zdlouhavý. Zbytečně. Taky se mi tam trochu za ty dvě a půl hoďky ztratil příběh. ()
Zvjagincevov Leviafan nebude v Rusku vôbec uvedený. Je vraj príliš násilnícky a nevyhovuje aj kvôli nedávnemu zákonu o používaní vulgárnych slov. Minister kultúry Vladimír Medinskij film odsúdil s tým, že Rusi nepijú tak veľa, ako to snímok divákovi podsúva. (Zdroj: Český rozhlas - Svět ve 20 minutách, 6. 7. 2014). ---- Zvláštny zážitok, vidieť tento film v bývalom Leninovom paláci na Štefánikovej ulici v Bratislave, ktorý bol kedysi opustený a zarastený náletovými drevinami. Dnes v jeho sálach s vŕzgajúcimi parketami môžete naraziť na kurzy argentínskeho tanga pre hanblivých. ---- Tento film je ruská kniha Jób, naložená do litrov vodky a otvorená mnohým interpretáciám. ()
Toto se velmi blíží mé představě o absolutní filmařině. ()
Ten ruský film je prostě výborný. Viděl jsem ho tento týden a vedle mně v kině seděli Rusové. Ošívali se v pasážích, kdy se mluvilo sprostě, a kdy se ve filmu bezuzdně chlastalo, ale jinak reagovali velmi podobně jako já. Leviathan - filosoficko - politické dílo Thomase Hobse - mocný stát v podobě mořské obludy - film začíná skvělou kamerou a záměrně zabírá kostru velryby v zálivu - to vše předjímá o co ve filmu půjde. Politická moc soustředěná v rukou odporného starosty Vadima, který ji navíc opírá o církevní podporu zničí kohokoli, kdo stojí v cestě. V cestě stojí Kolja - automechanik, který je vlastníkem pozemku a nemovitosti v zálivu. Starosta má s pozemkem své plány a nezastaví se ani před právníkem z Moskvy - Koljovým přítelem. Ten si při jednání se starostou počíná naivně - myslí si, že kompromitující materiály donutí starostu k ústupu. V nerovném boji přijde Kolja o všechno, o rodinu i o svobodu. Nemohlo to dopadnout jinak. Ani v Rusku, ani kdekoli jinde. Surové, bezvýchodné, zničující, deprimující, nezapomenutelné. PS : Konečně mně došlo, proč je v Rusku na mnohých krásných místech tolik střepů... ()
Filmárska a herecká stránka takmer dokonalá. S ruským životným štýlom súčastnosti sa na filmovom plátne nestretávame tak často. A keď sa k tomu pripojí prostredie na severe Ruska pánu bohu za chrbtom, doslova aj vzhľadom na pointu filmu , vznikne z toho neočakávané filmové dielo. ()
"Ty nemůžeš za všechno. Nikdo nemůže za všechno. Každý může jen za něco. Za všechno mohou všichni." ()
15let ? Díky Bohu. Leviatanovi se nevyplácí vzdorovat a ruská realita je stejně drsná jako severní pobřeží. Potěmkinovské soudnictví naoko postupuje v souladu se zákonem, rozhoduje ale všemocný vládce - starosta. Ve finále naprosto triumfuje : zbaven kritiků vztyčí na dobytém území pravoslavný kostel - geniální paralela propojení církve a státu, jak ho taky s oblibou demonstruje Putin. Jsem fakt ráda, že nežiju v Rusku. To by mi zbývalo jen sedět u velrybího torza a chlastat vodku. ()
Nadherny film ve stylu ruskeho realismu, jak ho zname treba od Dostojevskeho - avsak z dnesni doby. Po dlouhe dobe film, co me "posadil na zadek", a kde prosedite cely titulky zmrazen v kresle a s kina odchazite s mrazenim v zadech. Moc by me zajimalo, co na to rikaji Rusove, pokud to tam vubec Putin povolil :) ()
Příšera rozprostřela svá temná křídla nad životem Kolji a jeho blízkých. Poodhalme její identitu a pojmenujme ji. Bůh, osud, církev, lidé, státní moc? Stačí si jen vybrat, a následně tiše rozjímat nad stavem dnešního světa. Obtížný snímek ke sledování. Mnoho neurčitých dějových zvratů a činů, jenž se odehrávají mimo výsledný film. Divák je ponechán, aby si jednotlivé střípky poskládal sám. A tak si každý může odnést něco jiného, ale vždy to je něco smutného, neradostného a rozporuplného. Mírně přemrštěná stopáž mi místy vadila. Nicméně celkově se jedná o velice působivý celek, kterým režisér potvrzuje své umělecké kvality, ale také své bezútěšné názory na tento svět a lidi v něm. 8/10 ()
Reklama