Réžia:
Darren AronofskyScenár:
Darren AronofskyKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Clint MansellHrajú:
Sean Gullette, Mark Margolis, Ben Shenkman, Ajay Naidu, Stephen Pearlman, Clint Mansell, Lauren Fox, Ari Handel, Scott Franklin, Oren Sarch, Lloyd J. SchwartzObsahy(2)
Max je geniální matematik, který dokáže spojit svou jedinečnou mysl s nejnovější technikou. Za pomoci vlastnoručně sestrojeného přístroje se pokouší zjistit, zda se nějak nedá předpovědět hodnota akcií na burze. Jeho skutečné cíle však míří ještě dál a chce pochopit nepochopitelné. Jeho aktivity začnou brzy zajímat představitele ortodoxní židovské sekty a vysoce postavené lidi z Wall Street... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (720)
Slušná depka v podání Darrena Aronofskyho, zejména díky šílené kameře. Přijít na kloub Pí není sranda a mít schopnosti jak to odhalit, tak se taky zblázním. Není se co divit, že matematiští géniové končí často v blázinci. Zvláštní je, že tento podivný svět čísel dokáže tolik přitáhnout. A ještě zvláštnější je, že tyto matematické záhady mají dost filozofický podtext. Podivný černobílý film mi dost připomínal Lynchovu Mazací hlavu ... ()
"Myslíte, že to číslo v mé hlavě je skutečné Jméno Boží?" Pí=3,141592653589793238462643383279... - tomu rozumím a za každé z čísel za desetinnou čárkou jsem ochoten provrtat si vrtačkou mozek. Tento opěvovaný filmový opus je však pro mne pochopitelný asi tak, jako kdybych chtěl inseminovat žirafu logaritmem jaderné bomby při základu průměrné mzdy v Izraeli. Takže závěrem - nepobral jsem to, nudil jsem se a má vyrovnaná psychika se otřásla v základech. Co chtít od filmu míň? ()
Filozoficky hluboké a Lynchovsky laděné depresárium, které je však o trochu (ale opravdu jen o trochu) více "dějovější" a stravitelnější než kusy pana Lynche. Je jen málo filmů, které mě svou myšlenkou tolik mluví z duše jako právě Aronofského PI. Naše odvěká touha hledat ve věcech, které nás tolik přesahují, řád a smysl + meze lidského poznání + kopa dalších věcí = to jsou jen některé z témat, jichž se tento zdařilý opus dotýká. Nemohu taky nezmínit geniální soundtrack - vždyť na kolika OST se sejdou takové perly electra jako Massive Attack, Aphex Twin, Orbital, Gus Gus, David Holmes a další? Shrnuto a podtrženo: Pokud máte rádi schizoidnější část tvorby Davida Lynche a vůbec filmy "těžšího kalibru", pak si PI nenechejte ujít. ()
Přenášet na diváka depky hlavních hrdinů svých filmů jde Aronofskymu moc dobře. Kombinace šílené kamery, ďábelského střihu a temné elektronické hudby vykoná své. ()
Pi, jakožto první známější film D. Aronofského hned zpočátku vyznačil styl jeho filmařiny, jenž se vyznačuje nevšedími záběry, halucinogeními zvuky, prolínáním představ a skutečnosti a hrátkami s diváckou psychikou a emocemi. Je to efektní i efektivní, scény jsou šokující, ale stále dobře stravitelné (na rozdíl od Tetsuo), úspěšně diváka vtahují dovnitř a podrhují onu temnou záhadnost příběhu. Co se však toho týče, tak Pi nenabírá nějakých vysokých filozofických otáček, je to "pouze" vděčný příběh o asociálním matematikovi, který se matematikům bude líbit, protože konečně ve filmu uvidí něco, co se učili a všechny ostatní to omámí, protože tomu nerozumí a vědecká matematika je pro ně mysteriózní sama o sobě. Tudíž je to, jak se říká, win/win. A závěr také zklamal, žádné chytré rozuzlení se nekonalo a protože Aronofskému došly racionální argumenty, vytasil na mě iracionální a otravné náboženství. Lepší 3* za kvalitní filmařinu po "řemeslné" stránce. 7/10 ()
Dlouho jsem si k tomu hledal cestu. Ale našel. Přesto se budu cítit jistější po dalším zhlédnutí. A pak se víc rozepíšu. ()
Darren Aronofsky je jeden z mých neojoblíbenějších režisérů. Líbila se mi Fontána a také depresivní Requiem za sen. Film Pi mi ale i na Darrena přijde opravdu hodně divný a i když má svoje nezpochybnitelné kvality tak jsem měl z něho hodně rozporuplný pocit. Z průměru u mě film zvedá jeho krátka délka. Kdyby měl obvyklé dvě hodiny, tak jdu s hodnocením o hvězdičku dolu, protože to už bych byl u konce i docela otráven. ()
Tak a je tu další pětihvězda pro Darrena (Requiem for a Dream, Black Swan) a já se můžu jen sám sebe zeptat, proč sem tento film tak dlouho odkládal? Černobílý obraz a výborná práce s kamerou vytváří značně depresivní atmosféru, díky které trpíte záchvaty spolu s Maxem a veřtě, že to nejsou zrovna příjemně chvilky. Zvolena hudba a zvuky do filmu pasují naprosto přesně, jiné provedení si jen težko dokážu k tomuto vizuálu představit. Celkově jsem spokojen. ()
Takhle nějak by vypadalo Foucaultovo kyvadlo, kdyby ho zadaptoval David Lynch. Halucinogenní podivnost natočená černobílou zrnitou kamerou, okořeněná vynikající hudbou (či spíče zvuky) a symbolický příběh o Božím Jménu a teorii čísel. Aronofskyho tvorbu budu odteď bedlivě sledovat (líbilo se mi to víc než Requiem for a Dream, a to matematika nikdy nebyla moje parketa:) ()
(1001) Začínám mít pocit, že Aronofsky by dokázal zfilmovat i recept na rajskou polévku tak, že bych se celou dobu neodvážila hnout od obrazovky, že bych jenom šokovaně zírala, jak tam cpou olej, cibuli, mouku, protlak, vývar, bujon, jak to solí a sladí, a stejně až by na konci ukázali kouřící talíř s hotovým pokrmem, stejně bych nevěřila, že je něco takového možno připravit. A kolem by se zdvíhaly pěsti, skandujíce: "Tohle není rajská, to není rajská! Rajská se musí přecedit od cibule! A kdo tam nedá rýži, ten je rouhač!" A v povzdálí by se seskupovali hubení lidé, drželi talíře vděčně v dlouhých prstech, do nosů chytali tu svádivou vůni a s posvátnou bázní šepotali: "To je ale polívečka!" --- Podobnost s Mazací hlavou je až zarážející, jenže od té doby se spirála trochu zatočila. --- Dodatek 2018: Řekl jsem ví Bůh, ne výbuch! (Famózní soundtrack.) ()
Tak takhle vypadal Aronofského skutečný začátek… psycho jízda, depresivní, paranoidní, halucinogenní film, u kterého divákovi určitě není (i díky velkému důrazu na alespoň částečném sdílení pocitů s Cohenem) příjemně. Černobílý obraz, kamera, střih, hudba, zvuky, velmi nezdravě vypadající hlavní hrdina, trh s akciemi…to všechno spolu s výše popsanou atmosférou vytváří opravdu nevšední podívanou. Jedinou věcí, která mně vadila, bylo zatažení tématu náboženství do filmu. Pohled na tóru, jako systém čísel s určitými vzájemnými vztahy, je sice zajímavý, ale pro příběh dost přebytečný, dokonce hodně rušivý. Proto pouze silné 4*, možná, že po příští projekci půjdu s hodnocením ještě výš. ()
Hm, tak tohle Darren dost dobře nedal. Z celého filmu je jasně patrná snaha o naprosté získání diváka, což se mu sice daří, ale řekl bych že dost lacině (dlouhé záběry, monotématický - ano je úžasný - hudební doprovod). Samotný příběh je značně kostrbatý, u snímku podobného ražení však zaujme fakt, že je dost ukotven v realitě, alespoň co se týče zobrazovaných faktů. Na druhou stranu je třeba uznat, že si s ním Aronofsky pěkně pohrává, už samotný obraz dává jasně najevo, že tohle nebude snímek pro každého a stejně tak i ukazuje, že nebude jen tak tradiční. Tvůrci pracují se zajímavými motivy a řekl bych, že tohle se jim daří velmi dobře, můžeme tak (někdy) sledovat (nejspíš) mnohem lepší verzi Šifry mistra Leonarda. Díky za krátkou stopáž, v delší míře už by to bylo poměrně nestravitelné... [TOP 19/8 85%] ()
Naprosto mě zachvátila schizofrenie. Darren Aronofsky se dostává mým dalším oblíbeným režisérem. Film v B&W je naprosto dokonalým snímkem, podobný Čisté duši, ale v cela jiném rozměru. U tohoto filmu stačil jedno jediný vzorec, aby vznikl tento film - [Darren Aronofsky (réžie, scénář)+ Sean Gullette (herec)]xMatthew Libatique (kamera)+Christopher Dusendschon a Ariyela Wald-Cohain (speciální a vizuálni efekty)=Pi ()
Pri Aronofskeho preslávenom 'Requiem For a Dream' som bol unesený precíznosťou a dokonalosťou akou dokáže zachytiť závislosť. Tá nemá ďaleko od istého druhu šialenosti a posadnutosti, ktorú si zobral na mušku vo svojej prvotine. A posadnutosť číslami a všetko, s čím sú čísla vo filme spojené, je určite ťažším orieškom. Lenže ani z rozlúsknutím takéhoto niečoho nemá Darren problém. K tomu mu svojim skromným výkonom nepochybne dopomohol aj Sean Gullette. Maličký problém bol len v samotnom základe príbehu, ktorý mohol viac nadchnúť. Určite na to mal. Vedľajšie, pomocné dejové vetvy, ktoré sa ponúkali, totiž zostali mierne nerozvinuté. A nebojte, nemusíte mať žiadny vzťah k číslam, aby sa vám film zapáčil. Ale po tomto znepokojivom snímku sa málokomu budú hry s číslami pozdávať viac ako predtým. 85%. ()
Darrena Aronofskyho mám rád a zde je jeho rukopis velice znát. Opět dokázal, že zvládá na výbornou převést na filmové plátno náladu a pocity hlavního hrdiny a opět s psycho hudbou Clinta Mansella podtrhnul zajímavost tohoto filmu, který pro mě nebyl nudným. Sean Gullette hraje přesvědčivě a černobílí obraz s vysokým kontrastem nabírá na atmosféře. Tento depresivní film plný zajímavých rozhovorů hodnotím 4 hvězdičky... ()
U Darrena je nádherná věc, že u každého jeho filmu je jasně vidět jeho rukopis. Π je na tom stejně. Pomalu se rozvíjející příběh, začátky docela v pohodě. V polovině filmu už začíná režisér tlačit na pilu a člověk již tuší, že jde všechno do háje. No a pak je tu samozřejmě, pro Darrena typický, dechberoucí konec, jenž nedá spát ještě dlouho. Prvotina vůbec nezklamala, černobílé schéma snímku dodává ještě větší dávku deprese a bezmoci... kamera zážitek pouze umocňuje. ()
Pojďte... vypočítáme si celý svět. Základní pravdy o jsoucnu a našem bytí zabalil Darren Aronofsky do atmosférického kabátku plného stihomamu, migrén a samozřejmě matematiky. + Skvělý soundtrack. 3,14 už nikdy nebude vypadat stejně. 12:50, tisknu return. ()
Podivnosť s výbornou myšlienkou a depresívnym spracovaním (pecková hudba a čb kamera). Sean Gullette bol ako introvertný matematik dokonalý . Film určite nie na jedno pozretie, ale na prvý krát 70%. ()
Na zmysly priam utociaci vizual a hudba, posadnutost cislami, posadnutost najst odpoved, paranoia.....Zaujimalo by ma, do akej miery chcel Aronovsky vytvorit posobivy film a do akej miery chcel, aby sa divak nad obsahom ozaj zamyslel. Na mna film mal podobny ucinok ako jeho Fontana. Vizualna pecka, ktora vsak ukazuje, ze tam vonku za tym zdanlivy chaosom sa predsa mozno nieco skryva. A vobec, co vsetko je nam dovolene vediet? Nieje absolutne poznanie rovne zahube? Skvely, ojedinely snimok, ktory posobi rovnako na zmysly ako aj na mysel. Vtiahne a po dopozerani zanecha zvlastny, hlboky-znepokojivy pocit. (9/10) ()
Ideál takzvaného independentního filmu, který si zaslouží být (matematicky) přeceňován. ()
Reklama