Réžia:
André HunebelleKamera:
Marcel GrignonHudba:
Jean MarionHrajú:
Jean Marais, Bourvil, Sabine Sesselmann, Edmond Beauchamp, Georges Douking, Guy Delorme, Paulette Dubost, François Chaumette, Paul Cambo, Alexandre Rignault (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Statočný šľachtic Lagardere sa stane svedkom zákernej vraždy Filipa de Nevers, spáchanej kráľovým obľúbencom Gonzagom, ktorý sa chce takto zmocniť majetku rodiny. Prisľúbi umierajúcemu, že pred Gonzagom zachráni jeho malú dcérku Auroru, ktorú so sebou tajne odvezie do Španielska a po pätnástich rokoch ju vráti matke, ktorá nikdy neprestala veriť, že sa s dcérou ešte niekedy stretne. Do Paríža sa vracia v prestrojení, v ktorom ho nikto nespozná... (STV)
(viac)Videá (1)
Recenzie (132)
Pro mě tohle není nejlepší adaptace, a to přestože obvykle dávám přednost starším verzím filmů před novějšími. U tohohle románu mám raději zfilmování s Danielem Auteilem, ačkoliv i tam by se našly mouchy. Bohužel však pravdou je, že nemám ráda Jeana Maraise. Jakkoliv je tedy toto zfilmování celkem kvalitní, včetně pěkných šermovaček a krásné Aurory (přestože když na ni pokřikují "Óroro", vstávají mi vlasy na hlavě), není to nic, co bych si s chutí pouštěla opakovaně. Bohužel. ()
Skutečně jediná dobrá verze Hrbáče je z roku 1997 s úžasným hereckým obsazením a soundtrackem, který zaujme (kdybych si ho mohla stáhnout z netu, tak ho poslouchám od rána do večera). Tohle všechno tomuhle filmu chybí, přestože je to jedna z prvních verzí s Jeanem Maraisem, který dodnes rozpálí nejednu babičku :o) ()
Viděno dva dny po dočtení knihy. Chyba! Prej nejlepší adaptace knihy! Čtenářům doporučuju lobotomii, případně pár ran hlavou do zdi s následkem ztráty paměti. Z Passepoila je polodement, ostatně - kdo nemá z Bourvila osypky, Coccardase pro jistotu absentuje úplně. Přitom je to nejvtipnější dvojka až do dob Laurela a Hardyho. Marais prostě už navždycky bude Fantomas a Aurora byla černovlasá! Celej film je uchopenej tak nějak...pohádkově, debilně, intriky jsou plochý, nicotný, ani jeden krásnej dialog, co zatluče do židle...a co je nejhorší, dokonce snad smutný - sám Hrbáč. Z dokonale napsaný knižní figury je nevýraznej důchodce s bechtěrevem. Knížka si tohle nezasloužila. ()
Rytíř Lagardère (Jean Marais) je svědkem vraždy vévody Filipa de Nevers (Hubert Noël), kterou má na svědomí hrabě Philippe de Gonzague (François Chaumette). Lagardére umírajícímu slíbí, že se postará o jeho malou dcerku Auroru, o jejíž život hrabě také usiluje. Lagardère s Aurorou unikne do Španělska, kde ji vychová jako vlastní. S Aurory vyroste krásná mladá žena a Lagardère se rozhodne pro jejich návrat do Francie, aby se konečně mohla shledat se svoji matkou, ale protože je Lagardére stále hledán, rozhodne se přestrojit za starého hrbáče... Jean Marais už pro mně asi navždy zůstane především hrdinným novinářem Fandorem z Fantomasovy trilogie (kterou stejně jako Hrbáče natočil šikula André Hunebelle), ale pravdou je, že si zahrál také ve spoustě historických filmů, jako je právě Hrbáč. Ten vychází ze stejnojmenného románu Paula Févala a nabízí prakticky vše, co by člověk od dobrodružně-romantického příběhu čekal, ať už je to udatný hrdina, lstivý padouch, krásná "dáma v nesnázích", napínavé souboje muže proti muži, atraktivní prostředí šlechtických sídel a všechny tyto ingredience jsou okořeněné také špetkou lásky a humoru (a také naivity, ale to už k tomuto žánru a také době vzniku filmu tak nějak patří). Jean Marais je jako rytíř Lagardère (a zároveň záhadný hrbáč) výborný (pro tyhle role se prostě narodil), stejně jako Bourvil v roli lehce natvrdlého, ale dobráckého sluhy Passepoila, Sabine Sesselman v dvojroli matky/dcery svou krásou pochopitelně potěší nejednoho muže (včetně mě) a zajímavý výkon podává také François Chaumetter jako intrikánský hrabě de Gonzague. Hrbáč tak je historickým filmem ve stylu Tří mušketýrů, který v sobě má akci, napětí, humor i romantiku, navíc v tom správném poměru, takže za sebe můžu jenom dodat, že se tento filmový výlet do doby Ludvíka XIV. prostě povedl. ()
Když pominu fakt, že Honza Mareš vypadá po dvaceti letech mladší než před nimi, a Sabine Sesselmann si tam zahrála dvojroli, takže starou kněžnu jí taky nikdo nevěří, film se příjemně rozjíždí, přibrzdí španělským venkovem a graduje na maškarním plese, je plný intrik a dominuje mu skvělý původní dabing (Moravec, Švormová, Bruder, Němec, Langmiller), vychází mi z toho velmi dobrá. Ve scénáři mi vadila jenom ta úvodní scéna v hradním příkopu, skvělý šermíř Lagarder se jen dívá, jak dvou moulové prchají do hradu... ()
Galéria (26)
Fotka © Globe Films International
![Hrbáč - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/606/164606194_2cbe51.jpg)
Zaujímavosti (13)
- Lagardère (Jean Marais) v priebehu filmu zázračne strieda meče. Vidieť to môžeme napríklad v scéne, keď zhodí niekoľko vojakov zo sedla a potom, keď sa blíži k ich veliteľovi, vytiahne meč. Ten má bronzovo sfarbenú záštitu, ktorá v sebe má navyše otvory. Ale keď ním bodne veliteľa v sedle do sedacieho svalu, môžeme vidieť, že sa jedná o tradičný kord so sivou záštitou v tvare polgule, bez otvorov. (ČSFD)
- Ve scéně, kdy se Lagardére (Jean Marais) vrací do svého pronajatého domu ve městě, otevírá si klíčem. Ten po odemčení nechá v zámku, vejde a zabouchne. V následujícím záběru z interiéru ovšem vidíme, že je klíč ve dveřích z vnitřní strany. (TomKey)
- Keď sa v závere stretne Aurore so svojou matkou (obe hrá Sabine Sesselmann) a objímajú sa, tak v záberoch, kde sa pozeráme do tváre matky, stojí pri nich Passepoil (Bourvil), zatiaľ čo v záberoch, kde sa pozeráme do tváre dcéry, tam nikto nestojí. (ČSFD)
Reklama