Réžia:
Woody AllenScenár:
Woody AllenKamera:
Darius KhondjiHrajú:
Joaquin Phoenix, Emma Stone, Nancy Carroll, Allison Gallerani, Brigette Lundy-Paine, Katelyn Semer, Betsy Aidem, Ethan Phillips, Jamie Blackley (viac)Obsahy(2)
Profesor filozofie Abe (Joaquin Phoenix) je na dne. Nevie nájsť zmysel svojho života a už dlhý čas nevie čo je radosť. Má pocit, že všetko čo sa snažil naučiť svojich študentov nemalo žiaden význam. V tomto rozpoložení urobí veľkú životnú zmenu. Začne učiť na univerzite v malom meste. Krátko po svojom príchode sa zapletie nie s jednou ale dvoma ženami. Ritu (Parker Posey) sa snaží oslobodiť z podľa neho chorého manželstva a Jill (Emma Stone) odlákať od priateľa, ktorého miluje a ktorý miluje ju. Sled bizarných udalostí, ktoré vo väčšine spôsobí Abe zmenia navždy životy oboch žien. (Magic Box)
(viac)Recenzie (305)
Helejte, nevím kde berou zdejší chytrolíni odvahu blábolit tu o tom, co tímhle počinem pan Allen myslel, navíc stylem, jako kdyby s ním sdíleli přinejmenším sofa. Takže. Žoachym skvělej jako dycky, Emma coby pseudointelektuální čubička věrohodná jak sviň /esli taková není i ve skutečnosti/, ta starší nadržená pani hrozný, bejt jejím životním spolusouputníkem tak bych ji asi fakt musel zabít bo neni nic trapnějšího a směšnějšího než zastydlá puberta, filozofický kecy nesmyslný, ale asi to tak mělo bejt. ()
Woody tak jak jej známe. Trochu předvídatelné, ale pořád dobře natočené. Užila jsem si i trochu zvláštní chemii mezi hlavními postavami. ()
(Zne)užitý motiv z Dostojevského a filosofické floskule pro nenáročné, rozvleklé a předvídatelné. ()
Allenovská hříčka o vyhaslém profesorovi a jeho dvou ctitelkách. Spíše jsem měl dojem že Allen už také vyhasíná. Je to sice ten jeho styl, ale chybí tu jakési napětí nebo šťáva. Děj si pomalu plyne, žádné velké překvapení, a to ani na konci. Jediné, co mě udržovalo ve střehu - jinými slovy pěkně sralo - byla Emma a její postava. Naivní, důvěřivá, dětsky přístupná, velmi soucitná (kde až tak nemusí), za pravdou stojící a možná i eko-všestranná. Na druhou stranu jsem si uvědomil, že Emma tuhle roli výborně zahrála, když ve mě vzbudila takové negativní reakce vůči ní. 50%. ()
Další variace na zločin a trest a znovu od Woodyho Allena, jen ne tak bravurní, chytrá a vyzívavá jako Match Point. Plusem Iracionálního muže je 96minutové trvání. Mínusem utahanost, upovídanost a nezajímavost první části. Woody Allen znovu dokazuje, že není autorem pro mě, nevím, jestli nerozumím jeho humoru stylu a tak dál. Match Point bylo odbočení z jeho standartní tvorby do vod čistého Hollywoodu, ale sedělo mi to víc. Promiň Woody, zase nic. ()
Woody má poslední roky dost kolísavou bilanci. Tohle, bohužel, patří k těm nudnějším počinům a trochu jsem si vzpomněl na Sólokapr, který byl, ale mnohem zábavnější. Příjde mi, že nefungovala vůbec chemie mezi všemi herci. Věřím, že další film bude lepší. ()
Já bych řekl běžný Woody, čili film trochu podivný. Životem znuděný profesor filozofie (myslím si o lidech s tímhle titulem svoje) najde smysl života v tom, že zabije jemu zcela neznámého člověka? No, zvláštní idea o životním poslání... Když to provede, hned je mu líp. Ale ouha, studentka, se kterou se víc než významně přátelí, na to přijde, a chce ho udat. Její úvaha se změní v jistotu, když se dozví, že za zločin byl zatčen a má být odsouzen někdo jiný. Profesor se rohodne zabít i jí, nakonec do pasti spadne sám. takový zločin a trest. No, jednou stačilo. Dvě * vlastně jen za Emmu a Joaqiuna, Emma byla asi jedinou věcí, která mě u toho udržela až do konce. ()
Polovážné téma pojal Allen se svým obvyklým sarkastickým humorem, kdy si dělá napůl vážně legraci ze všech a ze všeho, kdo se ve filmu nějak mihnou. Ano, život je vlastně takto směšný, když se na něj člověk podívá s odlehčujícím odstupem a nadhledem, jak to Allen umí. Divák se určitě může nad lecčíms sám zamyslet, včetně nad sebou samým, ale jinak film nejde do nějaké větší hloubky a plyne spíš po povrchu. Proto ani z toho konce diváka příliš nezamrazí, spíš se mu snad naopak uleví, že řešení je nakonec docela elegantní. Allen se tak nezpronevěřil ani obvyklému hollywoodskému happyendu, i když zcela osobitě, takže nikoliv kýčovitě. ()
Hodně laciná parodie na Dostojevského. Umělecká hodnota žádná, filosofická hodnota povrchní a hloupá a humor dost ubohý. Spíš jedna velká "verbální masturbace". ()
Rok čo rok vychádza nová ''Allenovka''. Zakaždým ma uchvátia nenútené dialógy, inteligentný humor aj štipka záhady. Iracionálny muž je tiež taký. Joaquin Phoenix bol pre túto rolu ako stvorený, no pravda je, že všetky jeho úlohy sú podobného charakteru- premýšľavé, hĺbavé, so zvláštnym nervóznym výrazom a akoby na liekoch. No Phoenix je s týmito hereckými črtami veľmi zaujímavý. Iracionálny muž je dráma, ktorá hneď zaujme s témou filozofie a nespočetnými otázkami týkajúce sa zmyslu źivota a lásky. Samozrejme kde je filozofia, tam je aj istý chlad často zasahujúci až do depresie. Toto všetko prežíva aj Phoenix v úlohe profesora filozofie a množstvu ľudí sa určite bude zdať sympatický. Tak ako v každom Allenovom filme sa dej postupne zvrtne a všetko sa začne vyvíjať trochu inak. Na pohľad príbeh o filozofii života a medziľudských vzťahoch, naberie trocha detektívny a záhadný spád. Skutočne ma to bavilo a bola som dokonca rada, že sa film trocha natiahol. Páčili sa mi pekné scény, hudba, herci aj celkový námet. A názov Iracionálny muž je ozaj výstižný. . . ()
Parádní kousek od dědy Allena a skvělý výkon od Joaquina. ()
60% - komentář 20ti slovy: Klasický jednoduchý příběh rozebírající detailně jedno téma. Takový Dexter, jenž udělal chybu a vsadil na číslo 17, které mu bylo osudné. ()
80% kriminální zápletka obšlehnutá od Hitchcocka (Cizinci ve vlaku), ale proč ne. ()
Je opravdu nebezpečné když zhrzený existencionalista nachází novou chuť do života v plánech a provedení úkladné vraždy. Minulý rok mě svým měsíčním svitem Woody moc neokouzlil, ovšem tento rok mě jeho iracionální muž zdravě nadchnul.... Prvních dvacet minut byl Iracionální muž skoro na ručník. Ovšem příběh postupně nabíral na síle a dokázal udržet tempo i atmosféru až do finále, ve kterém příjemně šokoval. Ochuplý Phoenix i ošklivka Stone zaslouží za své výkony chválu. Dám woodymu čtyři hvězdy a budu se těšit zase za rok ()
Hodně podhodnocený Woodyho milostný dopis absurdní kinematografii, který se ke konci pokouší otevřít dveře i filozofičnu. Dokonce jsem dokázal ignorovat i Phoenixovu klasickou křečovitost, až tak to na mě zapůsobilo... ()
Jako dlouholetý fanoušek Woody Allena musím předeslat, že film mě nezklamal, ma Allenovský rukopis, dialogy o Woodyho "alter ego" , tektokrát v podání skvělého Joaquina Phoenixe. A přestože zápletka udrží divákovu pozornost až do konce, připadala mi trochu vyumělkovaná a nakonec vlastně bylo docelo jedno, jak film dopadl, protože o to ani tak nešlo. Ale na druhé straně, kdyby film viděl někdo jako vůbec první Allenův film, potom mu to rozhodně nedoporučuji !!! Z těch posledních snad... ()
Já osobně jsem si film naprosto užil. Viděl jsem v něm zřejmě něco, co hodně lidí ne. Morální dilema a celkově myšlenky hlavního hrdiny mně naprosto uhranuly a malinko mě přiměly zamyslet se. Za mě prostě plnej počet.. :) ()
Dal bych i čtyři hvězdičky, ale kvůli tomu debilnímu konci prostě nemohu. Správně měl profesor zabít tu mladou krávu a utéct s kolegyní do Španělska, to by byl dokonalý šťastný konec. ()
Provokativní myšlenka, že překročení hranic svazující maloměšťácké morálky zrovna jako morálky dané a vymahatelné zákonem je to poslední, co může dát životu šťávu, je zajímavá! Dobrej nápad! Od kdekoho snadno odsouditelnej, ale Woody je autorita. Konec ovšem udělal morálně zcela konformní. Jako v pohádce - zlo bylo potrestáno a zase se ukázalo, že lepší je být dobrý. Hlavně jsem ale nihilistickému filosofovi moc nevěřila, že mu myšlenka na dokonalý zločin dokáže napumpovat do žil tolik života. Podané docela nevěrohodně, ten skokový přerod... Jako by to byla vtipná povídka, kterou Woody vytáhl z šuplíku, a našponoval ji do délky celovečerního filmu, aniž by se příliš namáhal vykreslováním charakterů o něco plastičtěji a vysvětlováním souvislostí hlouběji. Vnitřní monology hlavních postav by mi nevadily tolik, kdyby byly víc třeba. Nezdálo se, že by se to bez nich neobešlo. Nebylo v nich moc navíc. ()
Jako by Woody Allen při psaní scénáře tohoto jinak příjemného snímku nevěděl, zda se přiklonit ke komedii, nebo k existenciálnímu dramatu. Místy to volalo po vtipnějších dialozích a tak nějak k přitlačení na pilu. Celé se mi to jevilo tak nějak odfláknuté, povrchní, i když to naštěstí příjemně utíkalo. Ale napětí, vtipu i emocí se z toho dalo vytřískat víc! Čisté 3* ()
Reklama