Réžia:
Bernard BorderieKamera:
Henri PersinHudba:
Michel MagneHrajú:
Michèle Mercier, Jean Rochefort, Jean-Louis Trintignant, Claude Giraud, Giuliano Gemma, Robert Hoffmann, Jacques Toja, Robert Porte, Noël Roquevert (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Po poprave svojho manžela Joeffreya sa prenasledovaná Angelika de Peyrac (Michèle Mercier) ukryla medzi parížskou spodinou, vedenou jej priateľom z detstva Nicolasom (Giuliano Gemma). Prisahá pomstu svojim nepriateľom, ktorí dostali jej muža na hranicu. Prvou obeťou sa stane mních Conan Becher (Charles Régnier), ktorý Peyraca udal. Angelika sa ocitne uprostred vojny parížskych gangov o moc, stane sa svedkom a vzápätí pomstiteľom Nicolasovej smrti. Je uvrhnutá do žalára, ale svojou krásou a šikovnosťou sa jej podarí nielen zachrániť si život, ale dokonca nájsť i svoje stratené deti. Po celý ten čas sa usiluje o znovunadobudnutie bohatstva a cti, ktorú stratila pre kráľovu závisť. Po mnohých prekážkach sa jej to nakoniec podarí, keď je opäť uvedená na kráľovský dvor - tentoraz ako nevesta svojho bratanca Filipa de Plessis-Bellières (Claude Giraud)... (TV Doma)
(viac)Recenzie (133)
Angelika, ta kurvička si to v tomto díle rozdá hned se třemi muži a na svého Žofríka si ani nevzpomene. Navíc je nemilosrdně a chladně vypočítavá, prahne po moci a majetku a udělá vše pro to, aby se dostala zpátky ke dvoru. Já pro ni mám ale pořád slabost a navíc miluji Francii 17. století, která je v těchto filmech ztvárněna opravdu dobově i se vší svou brutalitou. ()
Měla to ta Angelika ale život! Každý muž se do ní na první pohled zamiloval, ona dělala chvíli drahoty (protože je přece věrná svému Peyracovi), ale nakonec stejně skončili v posteli :D. Jinak se ale opět kochám kostýmy, výpravou, hudbou. ()
Také adaptace druhého dílu románového cyklu (s podtitulem Cesta do Versailles) je povedená, byť tvůrci snížili počet sexuálních partnerů titulní hrdinky, která si v předloze poctivě odsouložila svůj dluh u kapitána vězeňské stráže a ani s Desgrezem (nejlepší postava tohoto dílu) nezůstalo jen u krátké muchlovačky. Vrcholná scéna šlechtických orgií v hostinci U Rudé masky pak představuje v poněkud lepším světle Philippa de Plessis-Bellieres. ()
7/10 ()
dvojka je tupější než jednička,stejně jako některé skoky v čase (i když nejsou tak extrémní jako v první díle) a s nějakou návazností scén si tenkrát evidentně hlavu nelámali.Angelika se konečně profiluje jako svině ochotná jít přes mrtvoly a i když se její úmysly zdají být zkraje správné,nemá problém je jedním šmahem shodit ze stolu,když se jí naskytne pro ní lepší možnost.Jednička mě po letech celkem bavila,tohle sem spíš přetrpěl...40% ()
Po smrti svého manžela se Angelika ocitne u žebráků ,kde potká svojí dívnou lásku Nicolase ,který je ale časem zabit a Angelika se pak provdá za svého bratrnce Philippa. ()
Tentokrát je film o pomstě z lásky. Angélique, nyni de Peyrac (půvabná Michéle Mercier) se už naučila dostatečně ovládat a využívat muže ve svůj prospěch. Nejdříve Nicolas (Guiliano Gemma), vůdce jedné pařížské zlodějské bandy, se za Angeliku mstí a plní její každé, byť i nesmyslné přání, které jeho bandu přivedlo do problémů. Až za to zaplatil vlastním životem. Pak přišel na řadu Bourjus (Noel Roquevert), hostinský, díky němuž začala Angelika legální dráhu hospodské. Pak Claude le Petit, básník Špína (Jena-Louis Trintignant), jehož básněmi se mstila na těch, kteří byli účastníky krvavého večírku v její hospodě, a které se mimo jiné účastnil věvoda Filip Orleánský (Robert Porte). Samozřejmě Desgrez (Jean Rochefort), nyní šéf královy osobní policie, který je vše ze staré známost promíjel a jehož prostřednictvím získala patent potřebný k provozování čokoládovych barů. Ten jediný po ní nepožadoval sdílení lože. A pak samozřejmě její bratranec Phillippe de Plessis-Belliéres (Claude Giraud), sice arogantní a zadlužené hovádko, když zatoužila se prostřednictvím sňatkem s ním dostat se zpět na královský dvůr. A i když Phillippe vztekle odolává, tak Angelika už má zaseklý drápek a docílila svého plánu. Takže z Angeliky se stala žena, která prostřednictvím svého půvabu a chlípnosti mužů dosahovala toho, co chtěla. ()
....stále s anděly si tyká, po Joffreym si stýská, s taktikou se stýká. Ohnivé vlasy, kočičí oči, působivá piha na tváři, plný dekolt hedvábný, pohledem pro bohy vábí nespočet mužů. Komplimenty skládají, k jejím nohám, na lože padají, stejně jako ženy do náruče Jamesi Bondovi. Však ona, nezdolná, jen pro to, co jí patří, masku nasazuje, šaty odhazuje. Vstupuje do trnoví... ()
Hodnocení viz. Angelika, markýza andělů. ()
Filmy o Angelice a jejích osudech mne vždycky bavily. To platí o všech dílech a o tomhle jakbysmet. ()
O markýze, která slehla, jen když musela.... ()
Prakticky to stejné jako jednička, jen o něco horší. Ale pořád je to pěkně koukatelná historická dávka romantiky. Přestože z Angeliky se stává nevybouřená nymfomanka ;D Ale jinak je to solidní dílo se svou specifickou atmosférou a vizuálem, 3 hvězdy. ()
Báječná ? To není zrovna přívlastek, který bych tady a teď v souvislosti s Angelikou použila. Neboť prioritami milé markýzy jsou za prvé pomsta ... a za druhé bohatství - a odpovídající postavení, které s ním úzce souvisí. Obojí je sice pochopitelné, ale jenom do určité míry. Jako poněkud přehnaná se jeví především její snaha vecpat se zpátky mezi privilegovanou otitulovanou smetánku, která ji v předchozím filmu elegantně vyobcovala ze svého středu ... ale budiž: Kdo chce kam, pomozme mu tam. Leč muži, které na té bohulibé cestě potkává, pro ni představují v první řadě prostředek k dosažení oné vzdálené mety. Ne že by je alespoň trochu nemilovala, ne že by si nenamlouvala, že všechno podstupuje především pro své syny ... ale jak všichni dobře víme, jsou to JEJÍ ambice, které ji ženou kupředu, JEJÍ touha být nepřehlédnutelnou, obletovanou, finančně zajištěnou personou uprostřed francouzského dvora. Tou nejobletovanější. Jistě, i nadále je vcelku dobrosrdečnou, pohotovou a odvážnou nekonvenční kráskou, která je schopná i nějaké té oběti, ale čím výš stoupá na společenském žebříčku, tím víc se vzdaluje sama sobě. Pravda, jsou chvíle, kdy poleví ve svém úsilí - ale nikdy nevíte, jestli jsou pravou příčinou její city, její hrdost ... nebo zdali se jedná pouze o součást nějakého náhradního plánu, který se právě vylíhl v její cílevědomé hlavince. Nicméně příběh samotný je i nadále vcelku přitažlivý - a pokud ho budete brát s rezervou, můžete se z něho i poučit. Neboť (téměř) každá žena je svým způsobem více či méně zdatnou manipulátorkou - a každý chlap by si měl dát dobrý pozor, aby síly zůstaly vyrovnané ... aby se nestal loutkou v jejích rukou. ()
Nový Angeličin objev – kamarád z mládí, t. č. lupič – mi sice báječný nepřipadal, ale přesto se mi druhý díl líbil o něco víc než první: je tu pár příjemně vtipných a několik slušných akčních scén, sympatický Jean Rochefort a jeho pes dostali konečně větší prostor a Jean-Louis Trintignant má v paruce neskutečnou ránu. ()
Tohle vůbe není špatné, jen o něco slabší než jednička. Sice je to stále romantičtější, ale hlavní je, že se na to dá koukat. Další Angeličiny osudy stojí za to, Michéle Mercier na kráse neztratila, jen mě mrzelo, že se neobjevil Hossein, ale to skvěle vynahrazuje tradičně skvělý Jean Rochefort. Jinak příběh navazuje na začátek jedničky a i když mohl být lepší, rozhodně to není žádný nudný brak. A atmosféra, výprava a kostýmy (což mám na takovýchhle filmech rád), na kvalitě ještě přidávají. 65%. ()
Dějově dost splašeny až nahušťeny, nezajimavy a v mnoha scénách silně naivní a se sklonem ke kýčovité romantice. Zbývá jen ta krása Michelle Mercier, akorát tu pihu na konci si mohla odpustit. A seznam chlapů, co Angeliku vošahávali, vojeli nebo chtěli vojet, se rozrůstá... i když nechápu, jak o ní všichni píšou, že to byla v podstatě děvka. Vypočítavá jo, ale děvka, to zas tak moc ne. Aspoň zatím. Oproti prvnímu dílu mě to moc nebavilo, ale zas vyloženě šit to nebyl... ()
Druhý díl série o Angelice. ()
Přeslazený, ale dobře natočený doják. Ve své době hit na který se dá kouknout i dnes. ()
No, to už je horší. Po relativně stravitelné jedničce, kde pro samou roztomilost ti hezcí lidé místy zapomínali hrát, ale motivaci postav přesto šlo uvěřit, scénář měl celkem hlavu a patu a s přimhouřeným okem se na to dalo koukat jako na stylizovanou sociálně laděnou dobovku, přechází dvojka mnohem víc na troškovsky lidově-zábavnou notu všelijakých těch směšně se ksichtících neohrabaných hrabátek, policajtů, hostinských a trpajzlíků, atraktivních prostředí čokoládových salónů a šílených dějových zvratů – nahoru, dolů, nahoru, dolů, jen aby se toho co nejvíc stalo, chlapi kolem kapou jako mouchy, jen aby mohli nastoupit další, a z hlavní postavy se rychle stává ta těžko přijatelná amorální zrůdička, jako kterou ji mám odjakživa zařazenou. Dost špatně se mi v tom hledá něco, čeho bych se chytil, ale něco tam přece jen je – asi ta dobová atmosféra, trocha napětí a tu a tam trocha hodně přeslazeného, ale přece jen poetična. Jsem vážně zvědav, jestli se tím medovým královstvím prokoušu až k Sultánovi. ()
B.B. byla ve sve dobe hezci. ()
Reklama