Réžia:
Francesco MunziKamera:
Vladan RadovičHudba:
Giuliano TavianiHrajú:
Marco Leonardi, Peppino Mazzotta, Fabrizio Ferracane, Barbora Bobuľová, Aurora Quattrocchi, Anna Ferruzzo, Giuseppe Fumo, Pasquale Romeo, Vito Facciolla (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Príbeh troch bratov z kalábrijskej zločineckej rodiny je pôsobivou moralitou inšpirovanou skutočnými udalosťami. Priekupník drog Luigi, podnikateľ Rocco a excentrický pasák kôz Luciano sa dostanú do problémov po tom, čo sa Lucianov syn a príslušník stratenej generácie Leo kvôli banálnemu sporu dopustí aktu zastrašovania v bare spravovanom klanom rivalov. Z drobnej nezhody vzklíči konflikt, ktorý má vo výsledku rozmer antickej tragédie. (Film Europe)
(viac)Videá (2)
Recenzie (37)
Vynikající! Cítil jsem mrazivě stísněnou atmosféru už od úvodních záběrů, přestože snad celou první polovinu filmu "k ničemu nedojde". I později se otevřené násilí téměř nevyskytuje. A závěrečná scéna byla (aspoň pro mě) naprosto nečekaná a osvobozující zároveň - takovou katarzi jsem v kině dlouho nezažil.. ()
Celkom zaujímavo natočená talianska mafiánska dráma, ktorá s citom poukazuje na mafiánske pomery a aj to, ako títo ľudia často končia. Od prvých málo zaujímavých scén až po poslednú, ktorá tak trošku zobrala dych, to bolo naozaj poctivo natočené. Nevyhlo sa to hluchým miestam, ale v rámci európskej kinematografie ďalší slušný kúsok. 65 % ()
Filmy z prostředí organizovaného zločinu (úmyslně nepoužívám termín mafiánské filmy či gangsterky, protože Munzi se rozhodně o tenhle žánr nepokusil, šlo mu v zásadě o rodinné drama z prostředí kalabrijské ngdranghety) se obvykle natáčí třemi způsoby. V prvním se ozývá střelba a výbuchy náloží, v druhém se hodně mluví a intrikuje a ve třetím dominují zachmuřené mlčenlivé tváře a dlouhé významné pohledy. Černé duše spadají do třetí kategorie, což by samo o sobě nepředstavovalo vážný problém. Znám řadu snímků plných několikaminutových záběrů zachycujících muže jdoucí po ulici nebo vykonávajících banální činnost a přesto při tom máte stažený zadek a vzrušením ani nedýcháte. Mají totiž atmosféru a umí pracovat s napětím. Munzi ale neumí vtáhnout diváka do svého světa ani zatraktivnit prostředí a vyvolat zájem o postavy. Vyhýbá se jakýmkoli prvkům, které by ho přibližovaly populární kultuře, a směřuje svou nabídku na festivalové prostředí a klubovou scénu. Jeho film je pomalý, což opakuji samo o sobě nepředstavuje problém. Problémem je, že v kategorii baví-nebaví spadá do škatulky nudy. To, co rozehrává, umí dnes kterákoli epizoda seriálů produkce HBO nebo Netflix a umí to prodat v nepoměrně přitažlivějším balení plném nápadů a zajímavých scén, aniž by přitom rezignovala na umělecké ambice. Celkový dojem: 45 %. ()
Italové přece uměj gangsterky daleko, daleko líp. První půlku ti tvůrci nedaj ani čichnout k postávám, žádná scéna, nic podle čeho by sis vytvořil (a) vztah ke komukoli. Dialogy záživny asi jako sprchovej gel (Zabili ho u kostela. To jim nedarujeme) . Když nebyli schopný vytvořit atmosféru, dát filmu tempo, dynamiku, cokoli...měli si tvůrci alespoň pomoci hudbou, ale i na to se vyflákli. V druhý půli se sice najde pár scén, který bych pozval na pivo, ale i tak docela zklamání. ()
Čierne duše to boli dozaista, ale film veľmi trpí na absenciu dialógov i nejakej väčšej akcie. Dobre, tá akcia tu nemusela byť nejako prehnaná, veď ani v Gomore to nie je o tom. Ale dialógy mi chýbali, mnoho chvíľ je pridlho tichých, pustí sa len hudba a pozeráme sa na chlapíka čumiaceho do prázdna alebo muchu serúcu na obraze. ()
Reklama