Réžia:
John BadhamKamera:
William A. FrakerHudba:
Arthur B. RubinsteinHrajú:
Matthew Broderick, Dabney Coleman, John Wood, Ally Sheedy, Barry Corbin, Juanin Clay, Kent Williams, Dennis Lipscomb, Joe Dorsey, James Tolkan, Drew Snyder (viac)VOD (3)
Obsahy(2)
Mladý milovník počítačových hier David Lightman sa omylom dostane do tajného počítača v Pentagóne, ktorý má úplnú a nezvratnú kontrolu nad americkým jadrovým arzenálom. Ministerstvo obrany tak chcelo eliminovať nebezpečný „ľudský element“ pre prípad, keby naozaj došlo k vojne. To ale David nevie, a preto začne hrať s počítačom nevinnú hru na globálnu nukleárnu vojnu, čím nechtiac spustí odpočítavanie do začiatku tretej svetovej vojny. Až vtedy si chlapec uvedomí, že má skutočný problém. Spolu s vládnym úradníkom McKittrickom musí vyhraj súboj s časom a presvedčiť počítač, že šlo iba o hru a donútiť ho zastaviť odlet bombardérov do Ruska. (TV JOJ)
(viac)Videá (1)
Recenzie (155)
"Lidé osnují své vlastní zničení a nic už to nezmění." Když byl Skynet ještě miminko. Sympaticky milé, hravé mládežnické vojenské sci-fi s nutnou dávkou morálního poselství. Příjemné obsazení a vždy funkční osmdesátkový odér. Zaujal misantropní vědec a kouzelná Ally Sheedy. I ten Broderick ušel. 3,5* ()
"Po důkladné úvaze jsem dospěl k názoru, že Váš obranný systém se podělal." War Games byly varováním, že svěřit bezpečí země křemíkový diodě není úplně dobrej nápad. Ovšem o moc lepší mi nepřipadá nápad svěřit bezpečí matičky Země do rukou lidí, kteří věří, že můžou vyhrát jadernou válku. Jadernou válku totiž může vyhrát jenom Pakistán, ale to je tajná informace. Já se u Válečnejch her bavím, kdykoli si je zahraju. Připadají mi napínavý i varující a existenciální moudra profesora Falkena mě nutí k rozpohybování obou mých šedých buněk mozkových. ()
Napínavý úvod v silu s raketou. Jestli takováhle cvičení opravdu existovala (existují), tak to byla vůči důvěřivým vojáčkům prasárna a šikana největšího kalibru. Doktůrek: „Dřív bylo nebe plné pterodaktylů.“ Doktůrek má obývák narvaný dinosaury. Ten T-Rex vypadal před 40 lety nějak jinak než dnes. Dětem pouští pohádky o dinosaurech. „Dinosauři tady vládli a nedávno, najednou zmizeli. Příroda to vzdala a začala znovu. Tehdy jsme nebyli ani opice. Byli jsme malí hlodavci ukrývající se ve skalách.“ – tomu fakt někdo věří?? Blbí hlodavci vydrželi do dneška, z chytrých se stal člověk. Takže z myší, které jsou teď, se za pár milionů let stane člověk? Ale myši se třeba nechtějí stát člověkem! Jsou rády myšmi! Ale mají smůlu. Uvidíme, jak s námi budou myší lidé vycházet. Přiznaná pravda č. 1: doktůrek ve skutečnosti neumřel. Když se o nějaké celebritě napíše, že zemřela, tak to bývá většinou lež. Taky umřou, ale jinak a jindy, než co řeknou v TV. „Vymírání je součást přírodního zákona.“ fantazíruje doktůrek. „Nesmysl! (bullshit)“ – odpoví správně student. – přiznaná pravda č. 2. „Milisekunda zářivého světla a vypaříme se.“ doktůrka chytá fantas. „Je mi jen 17.“, hraje na city dívenka. „Ještě nejsem připravena zemřít.“ – jedno oko nezůstává suché. Dinosauří fantasta smutně kouká, když děti odejdou. Už nemá komu vyprávět nesmysly. Ocitáme se v podzemní zašívárně: „Pane prezidente, 100.000 sovětských vojáků právě pochoduje východním Německem.“ „No to je pěkná kravina.“, odpoví lampasák. Další kašpar se ho snaží trumfnout: „Sověti mohou posílat falešné radarové obrázky na vzdálenost 600 mil.“ – komedie pokračuje. „Teď musíme honit duchy.“ Hacker stále opakuje: „Ježíši“… Kde se vzal, tu se vzal, neslyšitelný a neviditelný vrtulník je najednou nad dětmi. Předražený počítač už asi po patnácté hlásí: „Máme tu sovětský útok.“ Po patnácté: „žádná chyba, vysoká pravděpodobnost.“ – už je to vohraný!!!! Tlusťoch řekne: „Jsme v Defconu 1.“ „Zeptejte se, co říká WOPR.“ Tlusťoch se zdrcenou tváří opět: „Co doporučuje WOPR?“, tlusťochovi z toho začíná jít hlava kolem. Tlusťoch žhaví mozkové buňky. WOPR(d) poradí, aby podzemní zašívárnu zavřeli. Zašíváci se budou zašívat už zcela nerušeni. Všichni tam zmateně pobíhají. Někdo běží doprava, někdo doleva, někdo ven, někdo dovnitř, někdo rovně, někdo kličkuje. To, co se děje pak, je už moc i na komedii. To někdo myslí trochu vážně??? Stovky zašíváků se začnou po falešném útoku radovat jak malé děti. To nemají zašíváci u blikajících mašinek žádnou důležitou práci? Tlusťoch se směje, až se za bachor popadá. Po veselici následuje diskotéka. „A co takhle dát si partičku šachu?“ řekne nejdražší počítač na světě a zašíváci z toho mají prču. Na konci hudba jak z grotesky. Tak nám to ty hlupáci zase sežrali i s navijákem, radují se filmaři. Producenti mimo jiné děkují: Diablo Systems. V označení filmu je správně uvedeno, že se jedná o sci-fi – přiznání, že jaderné zbraně jsou fikce. Politický podfuk. Nástroj vyvolávání strachu a rozptylování od skutečně důležitých věcí. Jak názorně ukazuje tento film, tak jaderná válka mezi mocnostmi je úplný nesmysl. Osud světa závisí na tom, zda jeden tlouštík poslechne podivínského vědce, který v poslední vteřině přiběhl s partou dětí, aby generálům poradil, co mají dělat. Fakt velmi pravděpodobné! Samozřejmě neprozradím, jak se zpocený tlusťoch rozhodl. Mohl si klidně hodit čtvrťákem. Jaderný zbraně = totální nesmysl!!! Co mají dinosauři společné s jadernými zbraněmi, že je narvali do jednoho filmu? Obojí je lež jako věž. Ale jinak je to napínavá a pěkně natočená pohádka. Takže čtyři pentagramy. Symbolika: 33: „23 minut do zásahu“ (kódově 33); 50:47 – 33. () (menej) (viac)
Přes slušnou sbírku klišoidních prvků se jedná o velmi akční napínavou podívanou. Matthew ještě jako smrkáč se nabourá do počítačového programu armády spokojených států a s bývalým vědcem toho času na odpočinku musí celému světu zachránit prdel. Zaujme pár triků (odkódování dveří nůžkami a kazetovým magneťákem), vždyť se píše rok 1983.Ally Sheedy byla pěkná kost, za tři roky se proslavila s Číslem 5. ()
Vztyčený ukazovák Válečných Her byl ve své době asi mnohem působivější než dnes, ale jak můžete vidět kolem sebe, spoléhání se na počítačové technologie začíná přinášet své negativní plody i v dnešním každodenním životě (a nemluvím jen o "chudých duchem", co podle navigace sjedou do jezera, ale hlavně o těch, co si bez IDOSu nenajdou odjezd vlaku, a kdyby jim kasa neukázala kolik mají vrátit peněz, museli by sáhnout pro kalkulačku). Jistě, strategické obranné systémy může dnes řídit nějaká šílená umělá inteligence, ale děj filmu se točí jen a pouze kolem toho, že se v globálním měřítku musíte spolehnout na strojové pozorování namísto "vlastních očí", a že výstupy z tohoto pozorování mohou být naprosto falešné (a je jedno, jestli kvůli WOPRu nebo třeba severokorejským hackerům, kteří cíleně mají ty falešné vstupy vygenerovat). Nečekejte žádnou strhující akci, ale pokud se dokážete jako harcovníci HD grafických rozhraní nesmát tomu, co na poli techniky uvidíte v tomhle přes třicet let starém snímku (já se nesměju), můžete si užít takovou ne velkou, ne malou, laicky přístupnou porcičku filozofování o osudu lidstva, realistické nakládání s mladíkem, který se "jen tak pro zábavu" dostal do ARPANETu (nebo kdo ví co to bylo), samozřejmě taky o pár let mladší slečinku z Číslo 5 Žije, vyloženého cucáka Matthew Brodericka, a hlavně vynikajícího a pro nějaké to "fuck" daleko nechodícího generála Barryho Corbina. Tenhle člověk je velitel, jaký se na plátně dokonale vyjímá, a zastiňuje všechny ostatní. Docela mě zaujala i hudba, která velmi dobře dokreslovala atmosféru filmu a k mému překvapení to nebylo dílo žádného z velkých jmen filmové hudby (podezříval jsem chvílemi Jerryho Goldsmithe). Takže, i po těch letech jsem pro červenou zónu, a jsem ochotný se podívat ještě někdy znovu. 70% ()
Galéria (98)
Zaujímavosti (25)
- Původně byl do režisérského křesla obsazen Martin Brest, který také stojí za několika filmovými scénami, ale záhy kvůli uměleckým neshodám od projektu odstoupil a nahradil jej John Badham. (sigf07)
- Velitelské středisko Severoamerického velitelství protivzdušné obrany (NORAD) bylo ve své době nejdražším komplexem vybudovaným za účelem natáčení, náklady se vyšplhaly zhruba na jeden milion dolarů. Filmaři nezískali přístup do skutečného vojenského střediska a tak se při budování museli spoléhat na svou fantazii a několik málo nákresů. (Kroup4)
- Do role profesora Falkena byl zvažován John Lennon, avšak získal ji John Wood. (Karlos80)
Reklama