Réžia:
Christian de ChalongeKamera:
Jean PenzerHudba:
Gabriel YaredHrajú:
Michel Serrault, Jacques Dutronc, Jean-Louis Trintignant, Jacques Villeret, Robert Dhéry, Hanns Zischler, Eduard Linkers, Christian de Chalonge (viac)Obsahy(2)
Skupina lidí čirou náhodou přežije apokalypsu. V nehostinném světě spáleném na uhel se pak musí vyrovnat s drsnými podmínkami i osamělostí. (Netflix)
Recenzie (45)
OK, námět je dobrý, zpracování též a dokonce i herecké výkony, jenže ... Zpočátku to jde, z ničeho nic bouchne bomba a atmosféra by se dala krájet. Řekl bych, že byla mrazivá a dusivá až nepříjemně. Jenže s tím jak si naši hrdinové začínají zvykat na nový svět se atmosféra pomalu vytrácí, až zmizí úplně. Naši hrdinové si žijou celkem spokojený život, chroupou radioaktivní zelí, popíjí vínko a život si občas okoření nějakou bojůvkou s dalšími přeživšími třeba o kontaminovanou pšenici. Jak se zdá radioaktivita nemá na život žádný negativní vliv, ba snad má i pozitivní, to jako když se slepá dívka projde v radioaktivním dešti a náhle je vyléčena ... No konec byl taky trošku mimo, takže nevím. Trochu rozporuplný film. Dobře začal, ale podivně skončil. 55 % ()
Po docela slibnym začátku, kdy několik osob je náhodou zrovna ve sklepě a díky tomu přežijou výbuch atomový bomby, se z filmu stane poměrně nudná záležitost, která nabídne akorát spoustu záběrů na krajinu a sem tam nějaký prázdný kecy. Asi tak prvních 30 minut vypadalo opravdu docela nadějně a atmosféra byla hodně depresivní, ale ten zbytek mě vůbec nezaujal a měl jsem spíš pocit, že se tvůrci snažili diváka unudit k smrti. Na první polovinu filmu se ještě docela dalo koukat, ale zhruba tak od tý půlky jsem se už jenom těšil, až bude konec a doufal jsem, že konec přinese třeba nějaký zajímavý rozuzlení. To jsem ovšem doufal marně, protože konec je přesně v duchu druhý poloviny, takže úplně o ničem. Jinak jsem se teda domníval, že po výbuchu atomový bomby toho, kdo přežije, začne zabijet následná radiace. Ale ve filmu všichni žijou dál a žerou ozářený potraviny a zdá se, že to nikomu nevadí... Zkuste radši třeba Threads. ()
Další ze snímků, který se dá řadit k filmům typu Vlákna či Den poté. Vybuchne ve Francie atomovka, z ničeho nic , přežijí jen lidé co byli v tu dobu někde ve sklepení, či v domech nebo někde v tunelech. Když se po čase trochu zmátoří je jim jasný, že asi už svět jak ho znali před tím už není a tak je třeba vybudovat novou společnost. a založit nový rod. Je tu vidět několik uskupení přeživších lidí, jak se kdo snaží přežít jak se dá. A do toho je tu vidět lidi co zůstali vystaveni záření, jak se z nich stali zdegenerovaný primitivové. A ty normální si musí před nima chránit pole a dobytek.Spoiler- Závěr filmu je velice překvapivý, to když rázem přiletí vrtulníky z vojáky a naloží lidi a že je dají do karantény a že bude zase vše v pořádku. Jenže ne všichni s nima odlítají někteří to odmítnou . Je tam krásně mrazivý záběr na letící vrtulník a dole několik lidí co plují po voru po nově vzniklém korytu řeku a po břehu běhá jejich kůň a kolem zdevastovaná krajina. Ve mě zanechal snímek velice hluboký dojem. ()
Absolutně nechápu, kde vůbec autoři filmovýho zpracování vzali tu drzost vzít si název knižní předlohy, kterou touhle splácanou blbostí absolutně znehodnotili. Film se jí drží asi prvních 10 minut a v celku jen v tý nejzákladnější dějový linii - jaderná katastrofa, pár přeživších na hradě, zlej pan Fulbert. Jinak si s příběhem autoři filmu dělali co chtěli, vznikla z toho skoro dvouhodinová nuda, krom jinýho završená nesmyslnym koncem. Nezbejvá než doufat, že se filmem nenechá moc lidí odradit od výborný stejnojmenný knihy od Roberta Merle. Tu můžu narozdíl od filmu doporučit všema deseti. ()
Postapokalyptické putování hrstky přeživších postav krajinou po výbuchu nepostrádá ve výsledku jistou osobitost, ale na můj vkus postrádalo hutnější atmosféru. Veškeré reálie na zemské pevnině, které mají znázorňovat krajinu po katastrofě, působí maximálně věrohodně, navzdory velmi pomalému tempu mě dokázaly ve vybraných pasážích pohltit a upoutat pozornost, ale současně to pohlcení provázel i nezájem o další osudy postav. Jakoby tvůrci spoléhali výhradně na námět a neřešili, jak dál onu divočinu nasnímat, aby ještě lépe na diváka zapůsobila, vtáhla ho plně do dění a nezůstalo pak jen u pouhého nahlížení do příběhu z dálky. Velmi povrchní zůstala psychologie postav, ty mi zůstávaly bez výjimky lhostejné a nepomohlo ani, že v jedné z hlavních rolí hrál můj oblíbenec Michel Serrault a že i zbytek obsazení je napráskán zvučnými jmény, dokonce i s československým hercem Eduardem Linkersem... jenže k čemu to vlastně? Nečekaná účast Roberta Dhéryho coby výhradně autorského komika, který se tímhle v poslední fázy kariéry vrátil po 7 letech pauzy(!) na plátna kin, zůstává jen dovršením bizarního charakteru celého počinu. Když pak po dvou hodinách přiletěly záchranné helikoptéry, pocítil jsem v první řadě vysvobození nikoliv pro utrápené postavy, jako především pro mě a radoval se z konce zcela jinak, než možná tvůrci původně zamýšleli... „Podařilo se nám přežít. Toť vše.“ 45% ()
Galéria (9)
![Malevil - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/156/158156253_c05187.jpg)
Zaujímavosti (2)
- Scénář je založen na knize Roberta Merleeho. Děj se však natolik odlišuje od knihy a záměru autora, že po natočení filmu spisovatel požádal, aby nebyl uveden jako autor předlohy. (sator)
- Tvrz Malevil je ve skutečnosti hrad Bourines, jedná se o feudální pevnost přibližně z poloviny 13. století, která se nachází ve městě Bertholène v departmentu Aveyron ve Francii. (sator)
Reklama