Réžia:
Petr JáklKamera:
Jan ŠusterHudba:
Karel HavlíčekHrajú:
Jennifer Armour, Alina Golovlyova, Jeremy Isabella, Paul S. Tracey, Debra Garza, Inna Belikova, Vladimír NevedrovObsahy(2)
Trojice filmařů se vydává na Ukrajinu s cílem natočit unikátní dokument o kanibalismu. Strašlivý hladomor v letech 1932-1933 tu dohnal spoustu lidí k děsivým činům. Nečekaně se jejich pátrání začíná propojovat s příběhem jednoho z nejzvrácenějších zločinců novodobé historie, kanibala Andreje Čikatila. Během 12 let spáchal přes padesát brutálních vražd, při nichž své oběti částečně snědl. Společně s místní tlumočnicí, průvodcem a senzibilkou se snaží odhalit tajemství domu, kde se vše odehrávalo. V opuštěném stavení uprostřed ukrajinských lesů se z filmařů i jejich doprovodu však brzy stávají nedobrovolní vězni. Stísněný pocit ve zdech domu se mění v děsivá setkání s jiným světem. Ze záměru natočit dokument se stává hrůzyplný boj o život. Nikdo netuší, kdo nebo co je TAM VENKU... (Bioscop)
(viac)Videá (2)
Recenzie (724)
Jedna hvězda za odvahu natočit vyvařenou found footage historku, ozvláštněnou tedy Američanům asi ne tak známou ruskou historií. O té jsou zde ale asi jen dvě tři věty, jinak sledujeme opět partu dementů, hrajících si na filmaře a držících kameru v kdejaké nepřirozené pozici (chybí snad jen záběry při utírání zadku po velké, jestli jsem neusnul), vzývajících ducha a běhajících jak o život v chajdaloupce sedmkrát pět kroků včetně půdy a sklepa, a v závěrečné třetině plné blikání světla kamery, zatmívaček, úchvatných záběrů zdí a spór na zdi při běhu sem a tam, kdy ničehož víc nevidíme... prostě nic navíc to k FF žáru nepřidává, bere si v podstatě jen to nejhorší a závěrečné vybafnutí se myslím dalo celou dobu čekat. ()
Musím říct, že na Ghoul jsem bál jít ze dvou důvodů. Byl to faktor třaslavé kamery, který se dá předpokládat u "dokumentaristického" stylu vyprávění a který já osobně považuju za filmovou říši zla. Další obava byla z toho, jestli náhodou nebudu sledovat nějakou další Záhadu Blair Witch. Naštěstí se mé obavy nesplnily. Ano jistě, třaslavka se dostavalila, ale jen opravdu v míře nezbytně nutné, jinak je film nasnímaný přehledně a obraz tady pracuje směrem k divákovi na výbornou. Nejsilnější složkou filmu jsou určitě lekačky, hlavně v první půli, kdy přichází opravdu z ničeho nic. Zaznamenána je i snaha nastolit na mém těle husí kůži, což se uplně až tak nezadařilo, ale to bylo hlavně proto, že jsem si za celou dobu nenašel k hlavním hrdinům žádný vztah. Atmosféru má film dobrou hlavně díky skvělýmu výběru lokace, hnusnej barák uprostřed hnusnýho lesa dělá zkrátka svý. Neříkám, že mě to ohromilo, nebo že bych byl kdo ví jak napnutej či vystrašenej, ale Ghoul mě bavil a zajímal od začátku až do konce a toho si cením, stejně jako faktu, že Petr se nebojí dělat český filmy nečeským přístupem. ()
První "lesní" Found Footage záležitost, která se objevila v našich kinech od dob Záhady Blair Witch (domestikovaná série Paranormal Activity do toho nespadá). A to už je pěkných pár let, nemyslíte? Nejslabší nemáte padáka, ale Jákla, Čikatila a bezva noční můru. Jo, a padák si pro jistotu vezměte sebou, abyste po filmu bezpečně přistáli. A syrové maso před tepelnou úpravou přece jen pro jistotu schovejte do lednice. Ale ne, kurva, do města Lednice, ale do takového toho chladícího boxu, který za nocích luxujete, když vás přepadne (ukrajinský) hladomor. Tým mladých a amerických dokumentaristů se v roce 2012 vydává na Ukrajině po stopách maníka jménem Boris, který byl obviněn z kanibalismu poté, co přibližně před dvaceti lety za podivných okolností zabil a snědl svého kolegu. Úvod je v rámci ff subžánru poměrně standardní, pár ne úplně poutavých rozhovorů vedených v ruštině střídá postupný přesun štábu do opuštěné chaty v lese, kterou kanibal dříve obýval, seznámíme se s místním průvodcem a vědmou, s níž záhy dojde na vyvolávání duchů. Tým je v pohodě až do doby, kdy se jim ze záhrobí ozve kanibal Čikatilo a v žádném případě se nechce kamarádit. Chce hlavně maso a vrátit se mezi živé. Dejme tomu, že chování postav filmařů zachycených ve filmu, lze v určitém úhlu tolerance považovat za autentické a reálné. Proč ne, podporuje to fakt, že o známé herce se nejedná, film nemá úvodní titulky, iluze reálného dokumentu je (téměř) dokonalá, až na několik zásadních elementů, které přece jen diváka utvrzují, že se jedná jen o filmovou story. Je důležité zdůraznit, že film samotný totiž pracuje s množstvím ne zcela reálných prvků, jedná se mimo jiné třeba o výše zmíněné vyvolávání duchů, či jakýsi zvláštní druh posedlosti a prokletí. Film po zvolněném rozjezdu náhle začne nabírat na obrátkách, spád událostí se začne zběsile vršit a příběh dostane dynamické koule. Postavy začnou nevysvětlitelně mizet ze scény, u aktérů z řad dokumentaristů dojde k nevysvětlitelným výpadkům paměti, sychravé zimní počasí ještě znásobuje velmi zlověstnou atmosféru, která z minuty na minutu nabírá na husté konzistenci. S tím se přidá i mírná nepřehlednost v některých sekvencích, ale bez ní se to v případě ff jen málokdy obejde tak, abyste měli vždy pocit, že vám "autentická" kamera vždy umožní účinné zorientování se v terénu. K slabinám filmu patří i nepropracovaný závěr, kdy by bylo záhodno prodloužit film o čtvrthodinu. Režisér film zbytečně kvapně a unáhleně ustřihl v nejlepším. Atmosféra strachu intenzivní a nepolevující, štáb zažívá solidní noční můru na působivě nehostinném, opuštěném a prokletém místě uprostřed hvozdů. Příznivci nechutností nebudou mít úplný rej. Nějaký ten ukousnutý jazyk je sice k vidění, ale není to nic mimořádného. Když šlo o kanibalismus, mohlo se přidat pár preparací. Z hlediska českého diváka je stejně největší raritou, že jde o film režírovaný Petrem Jáklem. Ten se mohl opřít o producentskou záštitu známého režiséra Roba Cohena, což je i vstupenka do amerických kin. Jáklův debut Kajinek trpěl tvůrčími a technickými nedostatky, ale zde technická nedokonalost obrazu i zvuku je zcela záměrná. Z tvůrčího hlediska se sice slibovalo víc, než se nakonec dostálo, ale natočené, vymyšlené i zahrané je to schopně. Divák bude mít určitě nepříjemný pocit sáhnout po skleničce s pitím, kterou bude mít postavenou na stolku. Zvláště večerní projekce senzitivním divákům připraví krušné chvilky. Petře, Petře, tohoto vepře jsi pěkně opepřil. 80% () (menej) (viac)
Petrovi Jáklovi sice i po druhém pokusu patří dík za snahu natočit něco v tuzemsku neortodoxního, ale to je asi tak všechno. Spíše než jako suverénní kus působí Ghoul jako řemeslně slušný koktejl dávno okoukaných found footage filmů, z nichž většina má logicky tu výhodu, že tady byla dřív. Mimochodem, afektovaný kulomet děsivých situací v roztřesených záběrech nefunguje ani z poloviny tak dobře, jako lhostejná forma mnohem přímočařejších, avšak paradoxně také mnohem intenzivnějších konkurentů (Megan is Missing, Willow Creek). 3/10 ()
Upřímně - je to ptákovina. Musel jsem překousnout svůj odpor k FF (kdy už tahle blbá móda skončí!) a doufal jsem, že se dočkám atmosférického horroru. Dobrý, tak nic. Stejná blbina jako Blair Witch. Hovadské postavy, debilní dialogy, místo strašení lekačky doprovázené skákáním reproduktorů po stole. Nebál jsem se ani chvilinku (už jsem někde psal, že napínavý thriller člověka více vyděsí, než přitroublý rádoby horror). Pokud by obraz snímala normální kamera, asi bych hodnocení zvednul. Jednu * za fajn gore, byť ho bylo poskrovnu. K odpadu jen krůček. ()
Galéria (20)
Fotka © Bioscop
![Ghoul - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/442/159442714_66c7f2.jpg)
Zaujímavosti (20)
- Natáčení začalo v Kyjevě a postupně se přesunulo směrem k rusko-ukrajinské hranici, přičemž se štáb několikrát dostal i na ruské území. Filmovalo se přímo v místech, kde vrah Čikatilo žil, a všichni místní obyvatelé o kanibalovi věděli. Filmařský tým se pohyboval přibližně hodinu od civilizace a často se podíval také do lesů, před kterými je místní varovali, protože se v nich mohli setkat s vlky či medvědy - štáb však neměl na výběr. Během filmování se Petru Jáklovi ml. podařilo najít i osoby, které hladomor z první poloviny 20. století pamatovaly. Kromě Ukrajiny se točilo také v Kalifornii. (Zdroj: blesk.cz) (oje)
- Natáčení sexuální scény nelze označit jako hladké, své by mohla vyprávět Alina Golovlyova. „Dodnes netuším, co se stalo představitelce Kataríny Alině, ale přímo na place dostala po prvním pokusu o natočení této scény záchvat pláče. To se okamžitě přeneslo i na jejího hereckého partnera, kterého situace v temném prostředí paralyzovala, a vzal si do hlavy, že za její stav může on," nechal se slyšet Petr Jákl ml. (Zdroj: blesk.cz) (oje)
- Vystrašení nebyli jen diváci v kině, ale dle vyjádření Petra Jákla ml. také herci během natáčení. „Někteří měli takový strach, že natáčení na reálných místech dávných tragédií chtěli vzdát," líčí režisér. (Zdroj: idnes.cz) (oje)
Reklama