Réžia:
Paul SeedScenár:
Andrew DaviesHudba:
Jim ParkerHrajú:
Ian Richardson, Susannah Harker, David Lyon, Miles Anderson, Alphonsia Emmanuel, Diane Fletcher, James Villiers, Colin Jeavons, Nicholas Selby (viac)Epizódy(4)
Obsahy(1)
Francis Urquart je šedá eminencia vo Westminsterskom paláci. Ako parlamentný sekretár má všetky potrebné informácie, ktoré šikovne využíva vo svoj prospech. Keďže požíva všeobecnú dôveru, pozná aj súkromné problémy členov parlamentu, ktorými majstrovsky manipuluje, aby dosiahol svoj cieľ. Zoznamuje sa s ambicióznou novinárkou Matty Storinovou, ktorú takisto zneužije vo svoj prospech. (STV)
(viac)Recenzie (15)
Lahodka pre vsetkych, ktorych zaujima svet vysokej politiky. Pacil sa mi sice aj americky remake, ale musim suhlasit ze Ian Richardson bol este presvedcivejsi ako Kevin Spacey. 9/10 ()
Vrcholná politika v plném lesku: loajalita hlavně sobě, touha po moci vydávaná za zájmy strany, osobní ambice skryté za službu státu, úsměvy ostré jako nůž, přátelství chladné jako led, nepřátelství maskované zdvořilostí, poloviční pravdomluvnost, otevřené naznačování, falešné lichotky, odhodlání dosáhnout svého. Ale hlavně skryté intrikování a cynické manipulování, jaké nemá hned tak v seriálovém světě konkurenci. A že je to vlastně osobní pomsta zneuznaného mistra, to už je jen takový bonus. To si můžete myslet. Já to nemohu komentovat. ()
Kdybych předtím neznal americkou verzi se Spaceym, dal bych asi o hvězdičku víc. ()
Živšie a viac hravé ako americký remake. Ale britskému seriálu chýba najväčšia sila americkej verzie, a to sú vedľajšie dejové línie a prepracované vedľajšie postavy. Lenže Ian Richardson je práve vďaka tomu omnoho mrazivejší a nebezpečnejší než Spacey. V prvej sérii originálu trochu prekáža prílišná naivita postavy novinárky, Kate Mara je v tejto úlohe ale tiež slabým článkom remaku... ()
Snímek z prostředí britské nejvyšší politiky, který si bere na mušku tytéž nešvary jako například "Jistě, pane ministře", zde ovšem v podstatně vážnějším duchu. ()
I couldn't possibly comment. ()
Jestliže seriál Ano, pane premiére je šumivý britcom vyprávěný s nadhledem a moudrostí, pak House of Cards je tíživá politická tragédie shakespearovských rozměrů, samozřejmě pod zdvořilou a usměvavou maskou. Je to takový Já, Claudius z moderní Británie. Rozdíl je v tom, že intriky, vraždy, podrazy a nezřízená touha po moci jsou v kulisách starého Říma zábavné a malebné. Když se ale totéž odehrává v nejvyšších patrech politiky jedné z velmocí 20. století, vstávají z toho člověku chloupky na zátylku, obzvlášť při pomyšlení, že předlohu napsal bývalý vysoký představitel Konzervativní strany. Všichni totiž brbláme, že politika je špinavá a politici jen hledí na svou kapsu, ve skrytu duše ale doufáme, že demokracie je správná věc a v našich volených představitelích že se vždycky nakonec probudí svědomí a přejdou zpět na světlou stranu Síly. House of Cards však tvrdí, že vrcholné politice není pomoci, že proklamace o veřejném blahu a "pevné vládě, která se nebojí vládnout" jsou jen divadýlko pro naivní bašťouny a partajní aparát je džungle plná bezohledných masožravců, kteří se v honbě za titulem či funkcí neštítí žádné sviňárny. Jsou ochotni jít i přes mrtvoly a snadno si to zdůvodní tím, že "je to nutné pro dobro země". Hlavně pokračování zvané To Play the King je naprosto brilantní politická partie a učiněný herecký koncert. Jestliže Ano, pane premiére příjemně šimrá, tak z celé série o třech sezónách s geniálním Ian Richardsonem v hlavní roli běhá mráz po zádech. Nejvyšší doporučení. ()
"You might think that... I couldn't possibly comment." Lehce odlišné od amerického remaku (který jsem viděl dříve), jdoucí více přímo a méně do hloubky. Ian Richardson je však ještě brilantnější než Kevin Spacey. ()
"Niekedy si myslím, že my všetci sme prostitútky." ()
Přemýšlím, jak to napsat a nelze se vyhnout konfrontaci s aktuální americkou verzí. Zkrátka a dobře - Američanům se podařilo udělat to více "cool" a zajímavé, Britové to mají tradičně syrové a více realistické. Kevina s Ianem nelze srovnávat, oba hrají něco úplně jiného a oba perfektně. Kdybych měl dát doporučení někomu, kdo není od fochu, volím americkou verzi. Politologové by si měli určitě pustit tuhle. U americké novinky prostě vždy zůstane pachuť neoriginality :) You might think that... I couldn't possibly comment :) ()
Perfektní, co víc dodat? ()
Neuveriteľný seriál - po pozretí jeho amerického dieťaťa som sa navnadil na britského pôvodcu, som úplne uchvátený. Hoci som musel robiť korekciu titulkov asi 240x počas jedného dielu, vôbec ma to neodradilo. Dokonalá angličtina, vynikajúci Ian Richardson v hlavnej úlohe a intrigy, intrigy, intrigy smerujúce k veľkému cieľu. Je to jeden z prípadov, keď som akosi podvedome fandil hlavnému hrdinovi napriek jeho obludnosti. Odporúčam aj pokračovania To Play the King a The Final Cut. ()
Kdyby to tady u nás šlo v 90-tkách, tak bychom si ušetřili hodně času. Velké mínus doktorovi. ()
Jednoduše nechutné! Už mi došlo, o co se Kevin Spacey v té americké bezzubé slátanině snažil - napodobit ďábelského Richardsona. Urquhart je prototypem lstivého oportunisty, tak jízlivého, že to snad ani nemůže být reálné. Celou dobu jsem si říkal Pane bože, to snad není pravda, proč to ten chlap dělá!? Čím víc přemýšlím nad tím, co je motorem úspěchu, tím víc tomu nemůžu přijít na kloub. A co je tím ústředním motivem? Touha po moci? Ano, to je ono! Jedině moc a informace zaručí dlouhodobý pobyt na výsluní nejvyšších pater politiky a tetelit se blahem, že udávám zemi ten "správný" (svůj) kurs. Peníze jsou podřadné. Ocenil bych trochu propracovat Francisovu minulost. Přece Chief Whip není ledajaká funkce a jak k ní přišel, to by mě taky zajímalo. Ale to je vše, ostatní "I couldn't possibly comment"...Smekám! ()
House of Cards zpočátku působí jako vážnější verze seriálu "Jistě, pane ministře", avšak časem se promění v napínavé drama plné intrik, machinací a vražd. Díky realistickému prostředí a výjimečnému hereckému výkonu Iana Richardsona v hlavní roli seriál baví a udržuje diváka v napětí od začátku až do konce. Přesto mi zážitek ke ke konci začalo kazit uvědomění, že přestože je děj zasazen do konkrétních reálií, ve skutečnosti sleduji příběh odehrávající se ve fiktivním světě, alternativní Anglii. V tomto světě zdá se, že existují pouze politici a novináři, demokracie je zjednodušena na výsledky průzkumů veřejného mínění a činy hlavních postav nemají očekávané důsledky. ()
Reklama