Tvorcovia:
Sam EsmailHudba:
Mac QuayleHrajú:
Rami Malek, Carly Chaikin, Christian Slater, Portia Doubleday, Martin Wallström, Michael Cristofer, Stephanie Corneliussen, Michel Gill, Grace Gummer (viac)Série(4) / Epizódy(45)
Obsahy(1)
Elliot je mladý programátor, který má problém navazovat vztahy s lidmi. Má pocit, že se s okolním světem může bavit pouze tak, že hackuje jejich přístroje. Pracuje u bezpečnostní firmy, kde ale musí skrývat své skutečné umění. Navíc ho osloví tajná hackerská organizace, která chce s jeho pomocí zničit nadvládu jednoho procenta nejmocnějších lidí světa, kteří údajně řídí běh dějin. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (393)
neskutečně formálně opojná, magická až kubrickovsky čistá zkušenost (!) ok, když zazní pixies i toho největšího ignoranta napadne palahniuk a fincher a fight club ..je poučený a nestydí se za to ..má názor a řekne TO ! ()
Taxem na to dneska přišel. Klíčem k nové, moderní a necenzurovatelné filmové publicistice jsou uvozovky! Když si i vrchní pokrytec ve své erudované kritice dovolí pro něj zcela abstraktní „vylízané pičky“ i jemu daleko srozumitelnější „vyfajčené ftáky“, aniž by se velkohubě nepozastavoval nad tím, jak se tu pak věřící matky hystericky křižují a ubozí školáci končí s doživotními psychickými újmami ve svěracích kazajkách, považuji to okamžitě za etalon zdejší inkvizice a jdu do toho naprudko, uklidněn HOMOujištěním, že co je v uvozovkách, to se vlastně vůbec nestalo. *** „Jo, kurva!!!“, zvolal jsem nadšeně po zhlédnutí prvního dílu … „A do piče, napsal jsem na seriózním filmově-publicistickém serveru „kurva“!“ … „Kurva, řekl jsem v předchozí větě „do piče“!“ … Ups, trochu jsem se zamotal v pekelném kruhu, no nic jste naštěstí přes samé uvozovky neviděli, tak pojďme znovu: „Jo, kurva!!! “, zvolal jsem nadšeně po zhlédnutí prvního dílu, „konečně něco alespoň trochu reálného o opravdovém hákování, a ne jako obvykle, když nějaký homodebil naboří čínským tabletem bez internetu během pěti vteřin Pentagon, zadáním všemi těmi Anonymousy přísně utajovaného příkazu „Hekni Pentagon“ do ukrutně profesionálně rutnutého, nejnovějšího Androidu 6.0 Dželyšit.“ „A do piče!“, prohlásil jsem po přetrpění následujících devíti epizod, ve kterých se ta počáteční naděje nekompromisně odebrala směrem k „prdeli“ a já osm a půl hodiny čuměl, namísto pronikání do vysoce zabezpečených serverů, na deliktické pronikání do duševních pochodů nějaké nesympatické psychosmažky. K tomu všemu byla hlavní postava opravdový hnusák s vizáží přišlápnuté ropuchy, jehož jediným hereckým počinem bylo valit bulvy v jednotvárné etudě „snažím se urputně „vysrat“, tudíž jsem neměl ani možnost k němu jakkoliv přilnout. Ale jak se tak dívám na ta zdejší červená čísla, byla to asi děsně kůl píce pro všechny ty iluminátskými báchorkami vypláchlé „šulínky“, co když zrovna nečumí na pomatené „pičoviny“, postávají s hadrem přes xicht před Mekdonaldem, kde v rámci úplně vlastního, „hlubokého a zcela opodstatněného antikorporačního a antiglobalizačního přesvědčení“ demonstrativně potěžkávají dlažební kostky. ()
Velice osvěžující seriálová novinka, jež si od začátku pohrává s diváckými očekáváními, která tak trochu obrací vzhůru nohama v průběhu celé první řady. Nabízí se tu srovnání s jistým kultovním filmem, jehož název ovšem nemohu zmiňovat, aniž bych vyspoilovala některé zásadní zvraty. Ty jsou do jisté míry tím, co z Mr. Robota dělá tak atraktivní podívanou. Když už má divák pocit, že mu tvůrci nenaservírovali podívanou, jakou po pilotním dílu čekal, vytřou mu zrak něčím nečekaným, co celý příběh opět posune jiným směrem. K dokonalosti tomu chybí málo. Občas mi vadilo zbytečné natahování, některé otravné ženské postavy a dle mého ne zcela využitý potenciál, tvůrci ale budou mít ve druhé sérii dost času to napravit. Malekovi hlavní role dokonale sedne, i když mě možná ještě víc uchvátili Christian Slater a Martin Wallström ve vedlejších rolích. A pak je tu samozřejmě onen přesah, kritika současné společnosti, který z toho ve finále dělá něco víc. 1. série - 90% ()
První sezona byla pro mě jak zjevení ve filmovém světě, který IT využívá jen jako nástroj a pro své vizuální a těžce zjedondušené postupy. Mr. Robot jde proti tomuto proudu a snaží se vnímat celé odvětví i lidi v něm jako dobře promazaný stroj plný géniů a šílenců. S tím nemám problém, dvojnásob pokud Rami Malek odvádí tak skvělý výkon a scénáristé tlačí na pilu. Bohužel v druhé sérii došlo k očekávanému a zatím pro mě nenaplňuje posun na pět hvězd. ()
Nářez. Seriál zjevení. Proč už dávno někdo nevzal postavu Lisbeth Salanderové, neřízl ji Dexterem (hlavně tedy esencí toho zvláštního autistického charisma) a nezasadil do kulis Cronenbergova / DeLillova Cosmopolis? A proč už dávno někdo nenatočil pokračování Klubu rváčů? Ale ano, ono se to stalo, je tu přece Mr. Robot... Škoda jen, že se v průběhu první série pomaloučku vytrácí anarchistický a protisystémový tón a je postupně nahrazen tónem kriminálním a... Naštěstí ale ve světě Mr. Robota dojde k výstřelu z Aurory... Tenhle svět potřebuje fsociety! Série 1: 90% ()
When you see a good move, look for a better one. O Mr. Robotovi by se nesporně dalo napsat mnohé. Například o vypiplané formální stránce, kterou jistě pěkná řádka článků zanalyzuje (ty úvodní titulky, to rámování postav do spodní třetiny/rohů obrazu apod.). Ať již co se týče nápadité práce s nespolehlivým vypravěčem, prolamováním čtvrté stěny, stejně tak jako se vyrojí rozbory do detailů promyšleného chladně vycizelovaného „fincherovsky-depalmovského“ (audio)vizuálu a jeho roli (speciálně pak od druhé řady, kdy Esmail režíruje již vše sám) či o tom, jak to vykradlo německý snímek Who Am I. O tom, jak je díky důmyslné struktuře jedno, jestli ony zvraty prokouknete v úvodních desítkách minut či až je tvůrci sami vyjeví, protože v obou případech to funguje, jelikož se s divákem hraje uvědomělá hra "vy si myslíte, že to víte a my moc dobře víme, že vy si myslíte, že to víte" po celou sezónu. Ovšem ono to na pointě stejně nikterak nestojí. Budou se pět ódy (nejen) na Malekův a Wallströmův výkon, stejně jako se vyrojí bezpočet článků o tom, jak je tu konečně dílo, které neprasí na Linux přísahající komunitu světa hackerů, blackhatů a jim podobných. Fóra budou přetékat diskuzemi řešícími význam každé věty, narážky a odkazu. Ovšem co zbývá „obyčejnému“ divákovi, kterému je v(ý)še uvedené jedno a chce prostě jen vidět dobrý seriál? Tak takový divák je na tom zdaleka nejlépe, jelikož jemu Mr. Robot v kostce nabízí „sakra zdařilý palahniukovsky anarchistický hackerský Fight Club říznutý v korporátní linii Underwoodovic nesmlouvavě nekompromisním pragmatismem“. Což už by i divákovi, který má o komunitě z odvrácené tváře moderních technologií obrázek jedině na základě románů s Lisbeth Salander, mohlo stačit k vyzkoušení pilotní epizody. Jestli mu sedne či ne je sice věc zcela jiná, ale Mr. Robot je i v dnešní vlně nebývale kvalitní televizní tvorby natolik unikátní a odvážný, že nabízí mnoho důvodů proč mu dát šanci i navzdory jeho občasným problémům s tempem vyprávění. A kdo ví, třeba si zrovna vás tvůrci hacknou a propadnete tomu. | S1: 5/5 | S2: 4/5 | S3: 5/5 | S4: 5/5 | ()
Hodnotí se mi to špatně, jelikož mě celý seriál, až na pár zakopnutí velice bavil. Bohužel ukončení je přinejmenším rozpačité a mám z něj hořkou pachuť. Zbytečné pózerství irelevantní k celému ději. Zbytku ale tleskám. Líbilo se mi, že to není jednoduchá anarchistická agitka, ale jde to mnohem dál a ukazuje důsledky spáchaných činů. A samozřejmě je to strašně sebejistě natočené, dobře to vypadá, dobře se to poslouchá a na frajeřiny jako němý díl, nebo psychoanalýza pod dohledem zfetovaného gangstera nezapomenu. Rozhodně to utkví. Vývojem charakterů, přítomností svérázných postaviček a nečekanými pointami mi to chvílemi připomínalo takový hackerský Breaking Bad. ()
1. série - 65% - Potenciálu bylo tak moc, až bylo zklamání nevyhnutelné. Soustředěný Rami Malek, specifické prostředí neprůhledné hackerské tematiky, pohledná sousedka, nepředvídatelný aktuální stav hlavního hrdiny. Takhle nabitý pilot tu zkrátka nebyl dlouho, ale záhy se začalo ukazovat, jak moc vhodnější by byla samostatná minisérie. V deseti epizodách se všechno napětí postupně rozmělní, některé postavy svými zbytečnými linkami téměř ztratí opodstatnění (Wellick si z nečitelného prošel proměnou do fatálně nepochopitelného) a když dojde na velké revoluční činy, ztrácí děj paradoxně šťávu nejvíc. Ve druhé polovině sezóny už dokonce ztrácím pozornost ve všech linkách, ve kterých se nevyskytuje samotný Elliot a byť mu tvůrci přisoudili až neuvěřitelnou kombinaci psychiatrických diagnóz (nehledě na to, že s pomocí morfinu by z něj asi byl myšlení neschopný jedinec raz dva), Malek všechno odehraje tak dokonale, že hltám i to nejposlednější nervózní mrknutí do divákových očí. Druhá řada je obrovský risk, který může vyjít jen při pokusu o převrácení premisy do zcela nových rovin. Dějové skoky pomocí šokujících zvratů se totiž vyčerpaly za minutu dvanáct. 2. série - 70% - Snaha o další zásadní zvrat tentokrát vyznívá poněkud naprázdno, ale druhá série drží pohromadě překvapivě lépe. Napomáhá tomu jak ještě brilantnější Rami Malek, tak skutečnost, že zmizelý Tyrell nemá jak otravovat. Obecně mám ale s Mr. Robotem jeden zásadní problém, který mi kazí celý seriál. Jakkoli chápu jeho oblibu a touhu diváka pitvat se v každém záběru, nedokážu se zbavit pocitu, že se mi Sam Esmail snaží celou sérii dokázat hlavně to, jak dokonale cool jeho seriál je. Tuhle okatou snahu cítím z každého záběru, a i když mnoho scén skutečně formálně dokonalých je, dojmy jdou vzápětí dolů při do sebe zahleděných, nesnesitelně pomalých dialozích a bohužel i při zbytečných vedlejších linkách. Při účasti božské Grace Gummer mě to mrzí obzvlášť, ale přes tři hvězdy se stále vyšplhat nemůžu. 3. série - 70% - Matoucí manipulace s postavami (nešťastně málo Dom, šťastně málo téměř vykoupeného Tyrella), neúměrně protahovaná zápletka všech možných "stages", ale přesto s přimhouřenýma očima uspokojivý výsledek se specifickou a díkybohu dostatečně paranoidní a napínavou atmosférou. Stále mě nejvíc mrzí vlastní úvahy nad tím, jak dokonalou minisérií mohl Mr. Robot být a je místo toho jen mírně nadprůměrnou technopohádkou. Je otázkou, jestli mi čím dál víc vypulírovaná a vyšlechtěná vizuální stránka dokáže i v příštím roce vynahradit skutečnost, že mě Darlene nebo Angela přestaly bavit už před drahnou dobou. 4. série - 85% - Am I his monster? Nebudu lhát, při rozporuplném vztahu k seriálu samotnému a vzhledem k pauze mezi sezónami, která trvala téměř dva roky, jsem se už k dalšímu hackování neměl. Předchozí roky i přes nezpochybnitelnou kvalitu natahovaly ústřední zápletku neúměrně dlouho a jedinou možnou cestou vzhůru bylo soustředit se opět na jádro příběhu. A stalo se. Pryč jsou nekonečné teorie a fáze, Esmail píše až na drobné výjimky o hlavních postavách, o jejich nejistotách a o cíli, ke kterému příběh směřoval viditelně od samého začátku. V napínavých chvílích mi nervy šponuje až nesnesitelně, ve chvílích zvolnění pak dynamice vyprávění rozumím o poznání méně, ale v rámci celku do sebe věci zapadnou tak snadno jako nikdy předtím. Neodpustím si ale poznámku k extatickému vynášení do nebes jednotlivých epizod. Nezpochybňuji, že žánrově uzavřené díly berou dech, ale jak šokující dlouhodobé pointy, tak ty krátkodobé (mátová káva) jsou vidět už z dálky a žádné fascinované zírání na obrazovku se u mě proto nekoná. Pro mě tak na rozdíl od divácké většiny ony top okamžiky nesouvisí s věčně bezútěšnou náladou a koupání se v diagnózách hlavních postav, ale v příslibech naděje (letiště) nebo odzbrojujících katarzích (celé pečlivě budované finále). () (menej) (viac)
// Mr. Robot rozhodně není a snad ani nebude seriálem pro každého. Je tematicky bohatý, bohužel (nebo bohudík) to schovává pod rouškou nudnějšího vizuálu, čímž vytváří dojem něčeho skutečného. Spousta lidí ale sleduje seriály a filmy, aby se realitě vyhnuli. V tom případě tahle věc určitě nebude pro vás. Troufám si ale tvrdit, že pakliže nesklouzne do vod plných klišé, tvůrci ještě zapracují na vedlejších postavách a udělají něco s tím otrhaným Christianem Slaterem, jehož přítomnost je asi to jediné, co mě ze sledování trochu vytahovalo, mohla by se tu pro zbylé diváky zrodit nečekaná bomba. Přistupujte proto velmi opatrně! 8/10 po pilotu ()
Pilot výborný, další tři díly jsem ještě zvládla, ale pak už šly události mimo mě, takže to po pátém dílu vzdávám, sorry. ()
Pokud čekáte důkladnou exkurzi do světa hackerů, anebo pokud doufáte, že se u seriálu naučíte programovat snadno a rychle, jste na omylu. Pan Robot z moderního světa informačních technologií sice těží, ale neutápí se v něm tolik, jako ve vnitřním psycho světě hlavního hrdiny. Občasné hackování slouží jen jako nástroj k dosažení určitých ideologických cílů, kterým budete jistě rozumět i pokud jste počítačoví análfabeti. Seriál je postupem času dějově chudší a chudší, naopak ale každý díl dokáže zaujmout svou prapodivnou atmosférou a oním vnitřním světem hlavního hrdiny. Je v tom špetka psychologie, špetka filozofie, nezanedbatelná dávka halucinací a háv hypermoderního světa. Druhá série by se dějově dala shrnout do 2 dílů, ale přesto ve vás každý díl něco zanechá. Kdo by to byl řekl, že zdánlivě IT seriál bude více o pocitech a emocích než o chladných faktech? 8/10 ()
No je to strašná snobárna, ale ok, někdy je to i chytlavé. Antikorporátní nádech s někdy směšně přetaženými prvky (uberevilCEO) prvních epizod mi ale přijde jako slušný cirkus a upřímně doufám, že se to vyvrbí nějak zajímavě a zúročí se tohle banální profilování k nějakému zajímavému východisku, jinak to bude jenom Klub rváčů na sedatovech bez čehokoliv zábavného. 3 a 1/2 EDIT: Když jsem psal "Klub rváčů", nenapadlo mě, že až tak. Každopádně to finále je tak pitomý, že se trochu stydím za tvůrce. ()
| 95% | Kde lépe přidat první komentář po 13ti letech, než u jednoho z nejlepších seriálových počinů poslední dekády? :) ~ Mr. Robot je projekt u kterého tvůrce od první minuty věděl, kam přesně se chce dostat a jde to zatraceně poznat. Ať už jde o netradiční kompozici jednotlivých záběrů, kdy často vidíme postavy v nepřirozených pozicích nebo pomalé rozplétání složitých vztahů mezi aktéry, všechno slouží svému účelu - vtáhnout nás co nejvíce do světa hlavního protagonisty, aby jsme i my tak trošku pocítili pocity osamění a odloučení od světa, kterými si Elliot prochází. Trošku škoda, že je prostředek příběhu kapku natahovaný a určitě by se dal zkrátit, aby zůstalo to podstatné a celé to mělo lepší tempo. Když ale pomineme místy pomalejší tempo a dostaneme se například k experimentálnějším dílům (sitcom, long-take, epizoda bez dialogů nebo divadelní hra), byl jsem v sedmém nebi a tetelil se blahem, že mi Esmail servíruje něco, co jsem ani doteď nevěděl, že mi chybělo. Naštěstí v podstatě celá poslední série funguje bezchybně a soustředí se už jen na důležité dějové linky, takže celé finále jsem si neskutečně užíval a u posledních pár epizod jsem přestával vnímat realitu, jak moc jsem byl vtažen do tohohle brilantně vystavěného světa. To, že mě seriál dokázal i na úplném konci stále překvapovat dějovými zvraty a odhaleními, už jen přidává třešničku, na už takhle neuvěřitelně chutný dort. Když pak přišlo na to, rozloučit se s tímhle seriálem.. nechtělo se mi, opravdu se mi nechtělo... "Come on. This only works if you let go too..." ()
Esmail stvořil seriálový skvost, předvedl světu hromadu neokoukaných herců a potěšil několika zatraceně stylovými twisty. Přes všechny klady, ale závěrečná série doplatila na překombinovanost a nutnost odpovědět na všechny otázky. Postavy mi totiž tak přirostly k srdci, že bych si pro některé představoval přeci jen lepší konec. S1: 95% S2 - S3: 90% S4: 85% ()
KLUB RVÁČů meets MATRIX meets AMERICKÉ PSYCHO. Sugestivní. Dráždivé. Místy intenzivní jako prase, jindy trochu rozvleklé... Rami Malek v hlavní roli mě od začátku hodně bavil, záporák Wallstrom taky. Pecka. ()
Mr. Robot rozčeřil vody seriálové produkce a pro mnohé se stal pojmem, neřkuli zjevením. Nelze se divit, produkce věděla, jaký má projekt potenciál a na kterého diváka má políčeno. Hra, kterou tvůrci rozehráli, nachází inspiraci v Palahniukovu kultovním Klubu rváčů. Ti diváci, kteří si svého času nenechali ujít německý snímek Who am I zase zjistí že Mr. Robot vypadá jako jeho rozšířená verze. Klub rváčů na malém prostoru fungoval skvěle, Mr. Robot roztažený do několika seriálových řad se občasnému klopýtnutí nemůže vyhnout a rozvedením některých motivů odhaluje jejich vratkost a celkovou vykonstruovanost. Snaha být za všech okolností fresh a cool a hrát opakovaně na divácky vděčný efekt už na mě místy působí rušivě. Konec konců tvůrci zjevně cílili na mladší publikum, nejsem zkrátka cílovka. Seriál se tváří jako antisystémové dílko se společensko-kritickým zabarvením, jenže jeho kyberanarchistická východiska jsou povrchní a zastírají, že podobný druh revolty by měl devastující účinky na obyčejné lidi a rozhodně by nevedl k nějakému "osvobození". Korporace by podobný útok přestály v nepoměrně lepší kondici. Malek je v hlavní roli ideální volbou, neměl jsem s ním ani nejmenší problém a jeho přítomnost nakonec rozhodla o 4 hvězdičkách a 70 % celkového dojmu. ()
Naše volby máme už dávno předplacené. Lisbeth Salander našla rovnocenného protihráče! Kousavé, radikální a místy hodně těžké! Divím se, že pod tím není podepsané duo Fincher&Sorkin. F@ck society! ()
Nadšení. Prozatím. Paranoia. Antisociální paralely s Dexterem ve slušivém prostředí sítě. Herecky super, Rami Malek konečně chytl hlavní roli a zvládá s přehledem, Slater rovněž fajn. Snad si to udrží kvalitu... Nespolehlivý vypravěč je zpět, navíc v neuvěřitelně prohnilém a rozmanitém světě plném labilních lidí a borců, kteří mají moc - zdánlivě... možná, asi. Často jsem nestíhal, (pouštět si před spaním je u Mr. Robota hodně špatný nápad) twistů je požehnaně. ()
Toto ožehavé téma mám rád a ze začátku mě to celkem bavilo sledovat a postupem času jsem se musel nutit, abych první řadu dokoukal. O závěrečné příběhové zvraty sice není nouze a ten největší na mě poměrně příjemně zapůsobil, ovšem tato látka je na mě zřejmě až příliš složitá abych jí chápal a orientoval se v tom, což potvrdila i nadále schizofrenní druhá série...50% ()
Určitě jeden z nejzajímavějších seriálů posledních dvou let. Moc se mi líbí myšlenkový oblouk a anti-establishmentový (neřkuli anti-kapitalistický) postoj díla, škoda jen těch pár fillerových zápletek, které drajv centrálního příběhu zpomalují. Velká poklona za oba mindfucky (v 1. a 2. sezóně), které dávají vzpomenout na to, proč se kdysi M. N. Shyamalan těšil u naratologů takové úctě. Těším se na každý nový díl, kdyby dnes nebyla konkurence na tak nesmyslně vysoké úrovni (Fargo, Show Me a Hero, True Detective), dal bych absolutorium, takhle silné čtyři 80% ()
Reklama