Réžia:
Nanni MorettiKamera:
Arnaldo CatinariHrajú:
Margherita Buy, John Turturro, Giulia Lazzarini, Nanni Moretti, Beatrice Mancini, Stefano Abbati, Enrico Ianniello, Anna Bellato, Lorenzo Gioielli (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Intímna rodinná dráma s prvkami komédie o prijatí smrti a pochybností, inšpirovaná režisérovými vlastnými zážitkami. Margherita je režisérka, ktorá se práve nachádza uprostred nakrúcania tak trochu neoriginálnej sociálnej drámy o vzbure v továrni. Popri starostiach s hercami, predovšetkým neznesiteľne sebastrednou hviezdou Barry Hugginsom (John Turturro), prežíva Margherita i ťažkú osobnú krízu – umiera jej matka a filmárka zvádza vnútorný súboj nielen s réžiou filmu, ale predovšetkým s réžiou vlastného života. Nakoniec pochybuje o všetkom, o všetkých a predovšetkým sama o sebe. Doháňajú ju následky vlastných sebeckých rozhodnutí? (Film Europe)
(viac)Videá (8)
Recenzie (13)
Dva předcházející Morettiho filmy, Kajman a Máme papeže!, měly přes seriózní ústřední téma žánrově blízko k satirickým komediím. Mia madre je oproti tomu velmi citlivou, jen výjimečně také vtipnou studií vyrovnávání se s vlastní smrtelnosti i ztrátou blízké osoby. Jak pokračovat ve vlastním životě, když nás opouští osoba, které za svou existenci vděčíme a kterou jsme přijali za významnou součást našeho světa? Tematicky se Moretti vrací ke svému nejslavnějšímu filmu Synův pokoj, zároveň ale prostřednictvím hrdinčiny profese přidává svůj oblíbený motiv reflexe vlastního řemesla.___Margheritě slouží natáčení politického dramatu o stávce zaměstnanců továrny k odvedení pozornosti. Od skutečně závažné události svého života (nevyhnutelná smrt matky) utíká k události, kterou na důležitou ve svých očích sama povýšila. Vytěsnění smrti uměním bylo zřejmě taktikou, kterou Moretti sám uplatnil, když jeho vlastní matka zemřela během natáčení Máme papeže! Ve svém novém filmu jako kdyby tuto situaci chtěl dramatickými prostředky rekonstruovat a najít v ní smysl a ponaučení pro budoucí život.___Jádrem příběhu by zjevně měl být vztahový trojúhelník mezi Margheritou, Giovannim a Adou. Je to poznat i ze skicovitého vykreslení filmového štábu, tvořeného zábavnými karikaturami bez větší hloubky. Plochost filmové linie s místy poněkud nuceným humorem kontrastuje s psychologickou prokresleností rodinné linie tak ostře, až vzniká pocit, že sledujeme dva neslučitelné filmy.___Stejně rušivý element představují v jinak realistickém a lineárně vyprávěném filmu i snové sekvence a flashbacky. Zřejmě šlo o tvůrčí záměr a způsob, jak zvýraznit střet osobního a profesního života. Náhlé změny tónu nám ale zároveň brání plně docenit psychologickou autenticitu, emociální upřímnost a výrazovou úspornost, s jakou dokáže Moretti vyjádřit vnitřní prožitky postav. U nich si vystačí s výmluvnými detaily a nepodbízivou inscenací vnímavě odpozorovaných situací.___Styl k sobě nestrhává nadbytečnou pozornost a je plně podřízen srozumitelnosti dialogů a pocitů postav. Při jejich vyjadřování se dobře sehraní herci navzdory melodramatické povaze zápletky neuchylují k teatrálním gestům. Jejich projev je – s výjimkou Torturra, jemuž přehrávání nařizuje scénář – stejně utlumený jako celý film. Klidně plynoucí, k úvahám nad vlastním postojem ke smrti podněcující humanistické drama plné žalu, ale i povznášejících okamžiků lidského porozumění. 65% ()
Velký film může vzniknout tak, že si tvůrce řekne "natočím mistrovské dílo," dá si záležet, a ono třeba opravdu vznikne něco mimořádného. Anebo prostě může uchopit momentálně jemu blízké a aktuální téma, se kterým se nějak potýká a chce nám něco povědět. A on z toho ten Velký film vyplyne. Na Mia Madre je všechno dobře. Není přepráskaný tématy ani spektáklem, ani nadutě všeřešící. Je to příspěvek k životu, který hovoří ke všem, srozumitelně a narovinu. Bellissimo!! ()
Nanni Moretti natočil vskutku citlivý a nežne podaný film o vzťahu detí k matke a o tom, ako sa ľudia musia vyrovnávať s ťažkými životnými situáciami, aj keď na ne nie sú pripravení. Točené to bolo dosť artovým spôsobom a na mňa trošku nekompaktne, ale zaujímavý hudobný podmaz tomuto snímku trošku vyvyšuje rating. Na jedno pozretie a v rámci žánru slušný snímok. 60 % ()
Niterně křehký a dojemný příběh. Vztah sourozenců k nemocné matce byl velmi citlivě vykreslený. Je poznat, že Moretti umí s těmito tématy mistrně pracovat. Když něco podobného prožijete, zákonitě to sledujete jiným, zasvěcenějším zrakem. Mia Madre je film, který zobrazuje nevyhnutelnost smrti blízkého člověka, v tomto případě matky, a po této ztrátě v našem nitru vždy zůstane bolest, kterou už nic nepřemaže. I když žijete dál a máte to štěstí být obklopena skvělou rodinou (děkuji Bohu za to, že mi seslal tchýni, která je pro mě druhou maminkou) kolem vás, tak tu nenahraditelnou ztrátu už nic a nikdo zcela nezaplní. ()
Toto je život, aj s jeho vnútornými bojmi. Aj po viacerých dňoch od pozretia vo mne výrazne rezonuje. Zdanlivo banálny príbeh, ale to najdôležitejšie ostáva nevypovedané. Svet od nás čaká, aby sme si to svoje vždy odmakali, bez ohľadu na to čo práve prežívame vnútorne. Odzbrojujúco nepríjemný John Turturro. Režisér v postave brata opäť po Tichom chaose apeluje nato, že vnútorná harmónia je dôležitejšia ako práca a sám pritom odvádza výbornú robotu. Ukazuje nuansy filmárskeho remesla, tlaky ktorému je vystavený, chyby ktoré robíme všetci, potrebu zmierenia a snahu svoju prácu robiť čo najlepšie. ()
Reklama