Bohéma
Réžia:
Robert SedláčekScenár:
Tereza BrdečkováKamera:
Petr KoblovskýHudba:
Michal RatajHrajú:
Michal Dlouhý, Vladimír Javorský, Jaroslav Plesl, Saša Rašilov nejml., Judit Pecháček, Michal Balcar, Ondřej Pavelka, Jan Hájek, David Novotný, Pavel Batěk, Petr Stach, Petr Jeništa, Václav Jiráček (viac)Obsahy(1)
Příběh Bohémy se otevírá. Jeho vypravěčem je Arnošt Žák (O. Pavelka), barrandovský dramaturg a scenárista. Rámec celé minisérie tvoří jedna okupační srpnová noc v roce 1968. Pro Arnošta je to už druhá okupace republiky a zároveň příležitost rekapitulovat svůj život v období mezi nimi. Když ti první okupanti – nacisté – zavřeli vysoké školy, sehnal Arnošt (M. Balcar), ještě jako student, místo na Barrandově. A tady, v jedněch z nejlepších filmových ateliérů v Evropě, se odehrávají životní příběhy slavných herců a režisérů, tady prožívají poslední chvíle před Mnichovem a následně začátek temného období protektorátu. Protagonisty těchto příběhů jsou skutečné osobnosti, jejichž životními osudy je minisérie Bohéma inspirována: slavný Zdeněk Štěpánek (M. Dlouhý), geniální „král komiků" Vlasta Burian (V. Javorský), jeho „přihrávač" Jaroslav Marvan (D. Novotný) i okouzlující milovník Oldřich Nový (S. Rašilov). Jsou na vrcholu svých tvůrčích sil. Nikdo z nich neočekává, že se otevřená demokratická společnost první republiky náhle změní v režim, kde časem půjde za maličkost i o život. Naopak, zprvu jsou všichni přesvědčeni, že to po Mnichovu v okleštěné republice snad nebude tak hrozné. Březnová okupace v roce 1939 ale všechny vyvedla z omylu. Jak se s dramatickou změnou poměrů vyrovnali ti, kteří byli nejvíce vidět? Ti, které publikum milovalo a nechtělo se jich vzdát? Herci, kteří chtěli hrát a jejichž čeština, znějící z pláten kin, národ posilovala? Jakou cenu museli zaplatit za svou práci pod německým dohledem? (Česká televize)
(viac)Recenzie (52)
Ohromně silný námět se zatím rozjíždí rozpačitě, přičemž v I. půli filmu je divák víceméně zaměstnán rozklíčováváním postav, ze kterých se původní postavě jakžtakž podobá pouze Javorský, II. část je ale i bez toho plytká až běda, angažování neherců jako Tyc by zde pak vůbec nemělo být na pořadu dne. ()
Produkční mašina z Kavčích hor vychází ze scénáře rezignujícího na stavbu s poctivou expozicí postav, opírá se o nepěknou kombinaci herců, poloherců a neherců, k tomu banální rychlorežie s naštěstí alespoň jakýms náznakem rytmu, kamera předstírá styl, závěrečná písnička slečny Ratajové už jen potvrzuje systém "malá domů" a v nahotě vyjevuje kvalitativní standardy českých producentů na něčem, co se subjektivitou okecat nedá. Tradiční výplň vysílacího času na atraktivní téma od pracovitého týmu může inspirovat k vyhledání dalších informací, nebo úplně odradit. ()
Přehnané množství postav (oproti Českému století bez užitečných titulků se jmény), z nichž některé jsou v epizodě čistě proto, aby si divák mohl říct třeba „hle, Vančura!“ Namísto toho, abychom se skrze jednu novou tvář dostali k další, probíhá jejich uvádění na scénu dosti nesystematicky a celý díl se drolí do řady epizod, jen volně provázaných motivem arizace filmového průmyslu. Zarámování vyprávění vzpomínajícím Žákem prozatím hlavně rušivé a matoucí. Zahrané a natočené je to na druhou stranu nadprůměrně a oceňuji odvahu tvůrců ukázat, že a) milované prvorepublikové hvězdy byli obyčejní lidé, zbabělí, kolaborující a přizpůsobující se dobové situaci; b) film sloužil Němcům jako nástroj propagandy a navenek nevinná zábava ve skutečnosti nevznikala s tak docela nevinnými úmysly. Jenom čekám, kdy se, jako u Českého století, rozeběhne irelevantní debata nad tím, že takhle to ve skutečnosti nebylo a všichni zúčastnění vypadali a jednali docela jinak. ()
Zatím se to rozjíždí. Nicméně herecké výkony u prvorepublikových herců a významných pohlavárů, excelentní!!! Občas mám problém se v té kvantitě postav vyznat, ale to se myslím postupně poddá. Scénář není sice tak inteligentní jako u Českého století (hlavně co se přímé řeči týče) a momentů, kdy se hraje bez dialogů by mohlo být více. Na hlubší závěry je však brzy. První epizoda nebyla špatná, ale ani radostí jsem u ní neskákal. Režiséru, hercům i štábu dávám nicméně zatím mírný palec nahoru a s dalšími epizodami se to vše nějak vykrystalizuje. Zatím neutrální tři slunce.... 65% ()
Buriana, Nového, Marvana, Štěpánka a spol. znají i dnes všichni, jen zasvěcení věděli, jací byli mimo natáčecí plac. Do jisté míry panují o jejich soukromém životě nejasnosti, tenhle šestidílný dobový seriál (nejen pro příznivce filmů pro pamětníky) na nedělní večer přichází objasnit jejich bohémský život a jejich herecké a životní osudy za protektorátu a komunistické totality. A nejde na to špatně. Jen aby idyla byla dokonalá, museli by být současní herečtí představitelé svým předobrazům podobní, to se ve většině ztvárnění postav nepodařilo uskutečnit. Nutno dodat, že herci měli před sebou mimořádně náročný úkol, pro mnohé z nich to jistě byla i velká herecká výzva. Nejlépe se s tím popasoval Vladimír Javorský, který zachytil docela věrně gesta Vlasty Buriana a jeho charakteristický hlasový projev. Javorský u mě vyhrál. Zbytek si už tak zdatně nevedl. Jaroslav Marvan byl nad síly Davida Novotného, Zdeněk Štěpánek přece nikdy nemluvil přitepleně, Michal Dlouhý si neodpustil hlasový projev, který se s tím Štěpánkovým vůbec neslučoval, nejhůře dopadl Oldřich Nový Saši Rašilova, který ho nevystihl nejenže vnějškovou podobou, při scénách z natáčení se dokonce pokusil mluvit jeho (neodolatelnou) dikcí, což působilo jako parodie, v soukromí ale mluvil civilně jako Rašilov. Chtěl bych ještě ale podotknout to, jak herci z tehdejší éry působili věkově neurčitě, v čemž bylo i jisté kouzlo. Burian a spol. prostě vypadali i působili o mnoho let starší, než ve skutečnosti byli, čehož jejich noví představitelé nedosáhli a nemohli tak těžit z espritu doby, v níž se prostřednictvím maskérů a kostymérů ocitli. Nehledě na to, že legendární herci byli obrovské persony. Úplně bych odboural Ondřeje Pavelku, který už byl nadpočetným elementem, jeho vypravěč byl rušivý, jeho postava je jako jedna z mála smyšlená (k fiktivním postavám se ještě řadí mladá a nadějná herečka Lili Krallová) a je z jiné éry, konkrétně z okupace v roce 1968, což má být jakousi paralelou nacistické okupace, kterou zažili prvorepublikové herecké legendy. Vůbec to ale nezafungovalo. Úvodní díl nasadil vláčné, ničím strhující tempo, dějové linky nebyly příliš přehledné, nestíhalo se odvyprávět a dokonale pokrýt prostor, který každá z postav dostala. Čekal jsem to lepší, možná méně unylé a víc zajímavé i po dějové a herecké stránce. Zhoršení i zlepšení se nevylučuje. 5/10 ()
Galéria (30)
Zaujímavosti (4)
- Arnošt Žák (Ondřej Pavelka) má doma televizor Tesla 4213U „Mimosa“ z let 1964–1965, jenž se vyráběl v Tesla Pardubice. (sator)
- Tvůrci některým filmům ponechali originální název, jiné z neznámých důvodů přejmenovali. Film „Doktorem proti své vůli“ je ve skutečnosti U pokladny stál... (1939) a film „Starý Olšovský“ je snímek Přednosta stanice (1941). (sator)
- Kostel, jenž se objeví v epizodě, je kostel Narození Panny Marie v Roudnici nad Labem. (sator)
Reklama